Справа № 199/3181/20
ПОСТАНОВА

іменем України

23 липня 2020 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого у будинку АДРЕСА_1 ,

-який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

-за участю:

особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , захисника адвоката Воронова Ю.В., потерпілого ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №115590 від 08.05.2020, того ж дня, а саме 08.05.2020 року о 11.00 годині м. Дніпро пр. Слобожанський 85, водій транспортного засобу «Ford Focus» державний номерний знак НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності, та здійснив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz ML 500» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збиткам.

На думку посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні захисник Воронов Ю.Є., категорично заперечував проти фактів викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та вважав що у даній ДТП вини його підзахисного взагалі не має, звинувативши при цьому, водія ОСОБА_2 .

Потерпілий ОСОБА_2 підтримав складений протокол працівниками поліції, так як саме водій ОСОБА_1 рухаючись заднім ходом, пошкодив його транспортний засіб.

Судом 16.06.2020 року із врахуванням роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», - призначено у межах адміністративного провадження №199/3181/20 за фактом цього ж ДТП за звинуваченням ОСОБА_1 судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському НДЕКЦ МВС України. При цьому на вирішення експертизи поставлені наступні запитання:

1) яким чином, в даній дорожній обстановці, повинні були діяти водії ОСОБА_1 та водій ОСОБА_2

2) чи мав технічну можливість водії ОСОБА_1 та водій ОСОБА_2 уникнути даної пригоди?

3) дії кого ОСОБА_1 чи водія ОСОБА_2 , в даній дорожній обстановці, не відповідали вимогам Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою?

Так, 21.07.2020 року, до суду з Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України надійшов висновок експерта від 07.07.2020 року за №19/104-9/2/782, у відповідності до якого:

1. При прийнятих на дослідження вихідних даних, учасники даної пригоди, з технічної точки зору, повинні були діяти:

- водій ОСОБА_1 відповідно до вимог п. 12.3 Правил Дорожнього руху;

- водій ОСОБА_2 відповідно до вимог п.п. 10.1, 10.9 Правил Дорожнього руху;

2. Водій ОСОБА_2 , в даній дорожній обстановці, мав технічну можливість не допустити даної пригоди шляхом дій відповідно до вимог п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху.

3. В даній дорожній обстановці, при прийнятих на дослідження вихідних даних, дії водія ОСОБА_2 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху, що знаходить в причинному зв`язку з даною пригодою.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у своїй сукупності, вислухавши пояснення та думку учасників судового провадження, та дослідивши протокол згідно якого ОСОБА_1 висунуте порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим суду не вдається можливим дійти ґрунтовного переконання про наявність винності водія ОСОБА_1 , виходячи з того, що експертом не вказано наявності порушень правил дорожнього руху за п. 10.9, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З урахуванням роз`яснення про які зазначив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», а саме те, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права. ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки у справі «Надточий проти України від 15.05.2008» Суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

А тому, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, те що за наявних у матеріалах провадження доказах не можливо зробити ґрунтовного висновку про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вини у ДТП, оскільки те що ОСОБА_1 дійсно порушив вимоги 10.9 Правил дорожнього руху та саме його дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням ДТП належним чином не підтверджено, а тому слід вважати, фактично порушення ним вимог Правил дорожнього руху ґрунтується на припущеннях у зв`язку з чим провадження по справі на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП необхідно закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

23.07.2020