Справа № 738/1377/20
№ провадження 3/738/376/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року місто Мена

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської областi в складі:

судді Волошиної Н.В.

з участю секретаря судового засідання Донець Г.В.

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника особи, яка притягується до адміністративної

відповідальності Загальця О.М.

pозглянувши матеpiали пpо пpитягнення до адмiнiстpативної вiдповiдальностi ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена Чернігівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого

за ч.1 ст. 130 Кодексу Укpаїни пpо адмiнiстpативнi пpавопоpушення,

В С Т А H О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №470973, складеного поліцейським СРПП Менського ВП старшим сержантом поліції Васекою О.М., ОСОБА_1 17 жовтня 2020 року о 03.00 год по вул. Шевченка в м. Мена керував транспортним засобом - автомобілем Мітсубісі Харізма д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9(а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що 17 жовтня 2020 року приблизно 03.30 год. він разом зі своїми знайомими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приїхали в м. Мену з м. Києва на належному йому автомобілі, за кермом якого була ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Шевченка в м. Мена почули гуркіт, зупинились, вийшовши з автомобіля, він побачив, що відпав номерний знак, він почав його прикручувати, в цей час поряд з ним зупинився поліцейський автомобіль, з якого вийшли працівники поліції та запитали кому належать автомобіль, на що він відповів, що власником даного автомобіля є він, після чого працівники поліції запропонували йому присісти до їхнього службового автомобіля, на що він погодився. Перебуваючи в салоні поліцейського автомобіля, працівники поліції запитали у нього чи не перебуває він в стані алкогольного сп`яніння, на що він відповів, що не вживав алкогольні напої, при цьому будь-які ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння у нього були відсутні. Одночасно він наголошував працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом, був лише пасажиром. Незважаючи на це, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події з використанням технічного приладу або в лікарні, він розгубився, оскільки технічним приладам поліцейських не довіряє, погодився пройти такий огляд в лікарні, оскільки був впевнений, що тверезий. Потім працівники поліції заблокували двері службового автомобіля й повезли його до Менської ЦРЛ, де, на його погляд, поводили себе зухвало, весь час посміхались, шуткували над ним, почали складати стосовно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ще до проведення медичного огляду. Зазначає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за клінічними ознаками, він виконав всі його вимоги лікаря, на що останній повідомив, що не вбачає у нього ознак алкогольного сп`яніння, проте запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ще й за допомогою технічного приладу, продути трубку, при цьому трубка вже знаходилась в приладі, при ньому не була проведена її заміна, нічим не оброблялась, а тому він з обережністю, оскільки не знав хто до цього користувався нею, став дути в трубку, лікар сказав, що він робить це неправильно, а тому вважає, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Поставити свій підпис та надати письмові пояснення по даному факту в протоколі він відмовився, оскільки працівниками поліції не було роз`яснено його прав та порушено його права на захист, заперечував факт вживання в цей день спиртних напоїв та керування після цього транспортним засобом.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, Загалець О.М. в судовому засіданні просив провадження стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що протокол стосовно його підзахисного був складений з порушенням порядку, передбаченого законодавством, дії працівників поліції не відповідали вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, зазначає про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння особи повинен проводитись лише у разі виявлення у такої особи ознак алкогольного сп`яніння, такі ознаки в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції не вказано, всупереч п.8 вказаної інструкції в матеріалах справи також відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 до медичного закладу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_5 підтвердив пояснення ОСОБА_1 , надані в судовому засіданні, та пояснив, що 17 жовтня 2020 року близько 03.00 години він разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 приїхали з м. Києва в м. Мену, за кермом автомобіля була ОСОБА_8 , ОСОБА_9 сидів на пасажирському сидіння поряд з нею, а він та ОСОБА_10 сиділи на задньому сидінні. Під`їхавши до кінотеатра у м. Мена, ОСОБА_8 зупинила автомобіль, оскільки почули якийсь незрозумілий звук, а це з автомобіля відпав номерний знак, в цей час до них під`їхав поліцейський автомобіль марки Рено Дастер, білого корьору, з якого вийшли працівники поліції та запитали хто є власником автомобіля, на що ОСОБА_9 відповів, що він є власником, після цього працівники поліції разом з ОСОБА_11 пішли до службового автомобіля працівників поліції, а вони залишились на місці та продовжували прикручувати номерний знак. Через декілька хвилин автомобіль працівників поліції рушив з місця і кудись поїхав. Зазначив, що ОСОБА_12 в той день спиртних напоїв не вживав та не керував автомобілем.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5 , заперечував факт керування ОСОБА_6 транспортним засобом та вживання останнім в цей день алкогольних напоїв, зазначив, що за кермом вказаного автомобіля була ОСОБА_8 , коли під`їхали працівники поліції, автомобіль вже стояв припаркований на узбіччі.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що 17 жовтня 2020 року близько 03.00 години вона разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 приїхали на належному ОСОБА_13 автомобілі Мітсубісі Харізма з Києва до м. Мена, вона перебувала за кермом автомобіля, рухаючись у м. Мена почули гуркіт, вона зупинила автомобіль, всі вийшли з автомобіля та побачили, що відпав номерний знак, хлопці почали прикручувати його, в цей час під`їхали працівники поліції, спитали хто є власником вказаного автомобіля, ОСОБА_11 підтвердив, що вказане авто належить йому, після чого його запросили пройти до службового автомобіля працівників поліції, через деякий час автомобіль поліцейських поїхав у невідомому напрямку. Через годину їй зателефонував ОСОБА_11 та попросив під`їхати до Менської районної лікарні. Коли вона приїхала до лікарні, працівники поліції сказали, що відпустять ОСОБА_1 лише після того, як вона напише розписку, згідно з якою зобов`язується доставити автомобіль Мітсубісі Харізма до місця стоянки, вона написала вказану розписку, після цього ОСОБА_11 відпустили і вони поїхали додому.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, свідків, вивчивши та дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями статей 251, 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом положень статей 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Водночас, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п. 6, 7 розділу І та п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до абзацу 2 п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Пунктами 7, 8 згаданого Порядку передбачено, що при цьому поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав, і лише у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п.2 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року N 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Згідно п.3 розділу І цієї Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Згідно з п.1 розділу II вказаної Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Відповідно до п. 9 розділу II вказаної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до пункту 8 цієї Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Лише наявність вказаного направлення в матеріалах справи є відповідним доказом направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я транспортного засобу відповідно до вимог ст. 266 КУпАП для виявлення чи спростування стану сп`яніння.

В наданих матеріалах адміністративної справи направлення водія на огляд відсутнє, як і відсутні відомості про надання ОСОБА_1 копії акту огляду, де було б вказано про встановлені ознаки наркотичного сп`яніння.

Окрім цього, як вбачається із доданого до протоколу про адміністративне правопорушення висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №24 від 17 жовтня 2020 року та наданого на запит суду акту медичного огляду №24 від 17 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено за клінічними ознаками та за допомогою технічного приладу АлКонт.

Відомості зазначені у вищевказаному акті та медичному висновку щодо перебування 17 жовтня 2020 року ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння неузгоджуються з відеозаписом, який міститься на диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, який був відтворений в судовому засіданні, з якого вбачається, що під час проведення огляду ОСОБА_1 лікар наголосив на тому, що ознак перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння ним не виявлено.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на викладене, зазначений вище висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та акт медичного огляду від 17 жовтня 2020 року викликають сумніви в їх об`єктивності та не є належними доказами встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, будь-які інші докази які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем 17 жовтня 2020 року знайшли своє підтвердження в судовому показаннями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У відповідності до статті 7 КУпАП, статті 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, кеpуючись ст. 7, ч.1 ст. 130, п. 1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А H О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н. В. Волошина