Справа № 182/6433/20
Провадження № 3/0182/2629/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2020 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.

Клименко І.В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від СРПП №3 Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає у

АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

за участю правопорушника ОСОБА_1 ,

захисника Шашликова Д.Г.,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 514256 від 25.10.2020 водій ОСОБА_1 25.10.2010 о 10-10 год. по вул. Електрометалургів у м. Нікополі керував транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 2107» номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Водій від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Даними діями водій порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В суді ОСОБА_1 факт правопорушення категорично заперечував і з обставинами, викладеними у протоколі, не погодився. Пояснив, що дійсно вранці 25.10.2020 він, керуючи вказаним автомобілем, рухався по вул. Електрометалургів, де був зупинений працівниками патрульної поліції. При перевірці документів поліцейський сказав, що від нього чутно запах алкоголю і є підозра, що він п`яний. При цьому йому запропонували пройти огляд за допомогою «Драгера», але надати на нього сертифікат дійсності та свідоцтво про повірку відмовили. Працівник поліції не послався на правові підстави підозрювати у нього стан алкогольного сп`яніння та не роз`яснив наслідки відмови від проходження медогляду. Після цього на нього було складено протокол за відмову від огляду на визначення стану сп`яніння. Від підпису у протоколі та дачі пояснень він відмовився. Крім того, зазначає, що поліцейські навіть не відсторонили його від керування транспортним засобом, бо після складання протоколу він поїхав далі. Оскільки на момент керування автомобілем він був абсолютно тверезий, ОСОБА_1 просив адміністративну справу відносно нього закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник Шашликов Д.Г. підтримав заявлене клопотання.

Вислухавши ОСОБА_1 , захисника, вивчивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП достовірними і належними доказами не доведена.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Так, відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими доказами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Відповідно до ч.5 та 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Але, в даному випадку, вимоги Інструкції інспектором поліції були порушені, оскільки направлення стосовно ОСОБА_1 не складалося і в матеріалах справи відсутнє, що є підставою для визнання встановленого факту сп`яніння недійсним.

Крім того, суддею також вживалися заходи щодо виклику до суду для допиту свідків вчиненого правопорушення для підтвердження або ж спростування показів порушника, однак свідки, що були присутніми при складанні протоколу, на виклики до суду не з`явились, з"ясувати в них обставини події не виявилось за можливе.

Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідчать тільки про відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, що не є доказом саме керування ним транспортним засобом. Інших доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в поясненнях свідків не вбачається.

Тому суддя вважає, що додані до матеріалів справи пояснення свідків, як письмові докази, не можуть вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року), вбачається, що в разі встановлення у водія, на підставі проведеного огляду, стану сп`яніння, такий відстороняється від керування.

Але суддею встановлено і підтверджено самим ОСОБА_1 , що як до, так і після складання протоколу про адміністративне правопорушення водія не було відсторонено від керування транспортним засобом і в подальшому водій ОСОБА_1 продовжив рух. У зв`язку з цим, виникають обґрунтовані сумніви щодо упередженості поліцейського під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що випливає з непослідовних дій уповноваженої посадової особи, яка спочатку встановила факт сп`яніння у водія, однак не відсторонила останнього від керування, а також не було передане керування іншій особі, щоб доставила його за місцем проживання водія та забезпечити безпеку руху, що є порушенням вимог ст. 265-2 та 266 КУпАП.

Оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, тому суддя приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а, відтак і відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь..

Інших беззаперечних та переконливих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння в матеріалах справи немає, тому вважаю за необхідне провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 221, 283, п.1 ст. 247 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Суддя: І. В. Клименко