Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю захисника Поліщука В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Поліщука В.В. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 1 жовтня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.10.2019 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 11 серпня 2019 року близько 4 години 30 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Ford Mustang" д/н НОМЕР_2 на вул. Академіка Вільямса, 13 в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі захисник Поліщук В.В. зазначає про порушення суддею місцевого суду норм процесуального права, що виразилося в розгляді справи без участі ОСОБА_1 , який всупереч вимогам ст.ст.268, 2772 КУпАП про місце і час судового засідання повідомлений не був. В матеріалах справи наявне рекомендоване поштове відправлення, яке повернулося до суду без вручення адресату з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання". З огляду на викладене і, враховуючи, що на час надходження справи до суду апеляційної інстанції закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, вважає, що провадження у справі в будь-якому разі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Що стосується суті правопорушення, то ОСОБА_1 не визнає вину у його вчиненні, оскільки в стані алкогольного сп`яніння не перебував і від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння не відмовлявся. Його підзахисний неодноразово говорив поліцейським, що згоден пройти огляд, але не на місці ________________________________________________________________________________________

Справа № 33/824/1242/2020 Постанова винесена суддею Первушиною О.С.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

зупинки, а в закладі охорони здоров`я, що зафіксовано записом портативного відеореєстратора, і в присутності свідків підтвердив, що згоден пройти огляд після надання доказів правомірності зупинки. Коли ж один зі свідків повідомляє, що водій не відмовляється, поліцейський починає чинити на нього тиск і вступає в перепалку з ОСОБА_1 , який говорить, що якщо не буде доказів, не буде й огляду. Вказані обставини, на переконання захисника, не можна розцінювати як відмову водія від проходження огляду, доказом чого є і те, що коли його відпустили, ОСОБА_1 одразу поїхав до Київської міської наркологічної клінічної лікарні "Соціотерапія", о 6 годині 40 хвилин пройшов огляд і ознак сп`яніння у нього виявлено не було.

Захисник звертає увагу на недотримання поліцейськими вимог закону при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення. На користь цього свідчить те, що пояснення свідка ОСОБА_2 датовані 11.01.2019 року, в той час як протокол складено 11.08.2019 року, і протокол не підписано свідком - ОСОБА_3 . Відеозаписом підтверджується, що свідки підписують незаповнені бланки пояснень та протоколу, і самі поліцейські між собою домовляються, який час писати в поясненнях і протоколі. На переконання захисника, вказані обставини тягнуть за собою визнання цих доказів недопустимими.

Також вказує на відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу, передбачених ст.35 Закону України "Про Національну поліцію". Стверджуючи про те, що ОСОБА_1 здійснював рух на червоний сигнал світлофора, поліцейські не виносили постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення ним вимог ПДР і у передбачений законом спосіб не зафіксували це порушення з дотриманням положень Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року. А відтак всі подальші дії поліцейських, починаючи з вимоги про пред`явлення документів і до складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП є неправомірними.

Зазначає і про неналежне фіксування поліцейськими ознак сп`яніння, оскільки огляд ОСОБА_1 проведено з порушенням вимог п.п.4, 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року. За результатами огляду ОСОБА_1 акт огляду на стан сп`яніння складено не було, а тому ознаки сп`яніння не повинні були зазначатися в протоколі. Огляд водія в присутності свідків відбувався одночасно з нібито відмовою від його проходження, однак, враховуючи розташування свідків, вони не могли переконатися в наявності таких ознак. Вказані у протоколі ознаки сп`яніння, а саме, нестійка хода, нечітка мова не відповідають тим ознакам, які визначені в п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, і в самому протоколі не зазначено дій водія щодо ухилення від огляду, від огляду на стан якого сп`яніння водій відмовився, тобто не конкретизована суть і відсутній виклад об`єктивної сторони правопорушення, що не відображає всіх істотних ознак складу, які суд не має права самостійно редагувати, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення, що унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Посилаючись на положення ч.ч.3, 6 ст.266 КУпАП, розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, п.6 Порядку, п.8 розділу ІІ Інструкції, у відповідності з якими у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, захисник зазначає, що направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку 1 до Інструкції, не складалося. Питання про складання направлення обговорювалося поліцейськими вже після нібито відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що також зафіксовано відеозаписом, і за відсутності цього направлення неможливо встановити, в який заклад охорони здоров`я направляли водія і чи є він найближчим. Як вважає захисник, викладаючи зміст ч.1 ст.260, ч.3 ст.266 КУпАП, п.п.6, 7 розділу І Інструкції, п.п.6-8 Порядку, притягнути водія до відповідальності за відмову від проходження огляду можливо лише у випадку, якщо така відмова відбулася в самому закладі охорони здоров`я, адже закон покладає на поліцейського обов`язок забезпечити доставку водія до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення та допускає застосування такого заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, як адміністративне затримання особи.

З огляду на викладене, зазначає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а також наявність складу адміністративного правопорушення в його діях не доведені, просить постанову судді скасувати і закрити провадження в справі на підставі п.1 та п.7 ст.247 КУпАП.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку оскарження постанови, пропуск якого захисник мотивує тим, що справу розглянуто під час відсутності ОСОБА_1 , який про прийняте рішення дізнався лише 07.02.2020 року після того, як захисник ознайомився з матеріалами справи.

До апеляційного суду ОСОБА_1 , який повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не прибув, і не повідомив про поважні причини неявки. А тому згідно з ч.6 ст.294 КУпАП його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення захисника Поліщука В.В., який підтримав апеляційну скаргу, клопотання про поновлення строку апеляційного оскарженні і просив їх задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у передбачених законом випадках. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подана захисником 17.02.2020 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Справу розглянуто під час відсутності ОСОБА_1 , який, незважаючи на вжиті судом заходи, про місце і час судового засідання повідомлений не був, і в справі відсутня інформація про отримання ним копії постанови, яка направлялася поштою. Тому не довіряти твердженням захисника про ознайомлення з матеріалами справи і, відповідно, змістом прийнятої постанови 07.02.2020 року, що підтверджується надписом на клопотанні (а.с.21), немає підстав. За таких обставин, а також, враховуючи, що після ознайомлення зі справою апеляційна скарга була подана без невиправданої затримки, строк оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Згідно з ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.2772 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Як зазначалося раніше, судом направлялася повістка за місцем проживання ОСОБА_1 , однак останній її не отримав і поштове відправлення повернулося до суду з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання". А тому посилання захисника на недотримання суддею вимог закону з огляду на те, що ОСОБА_1 сам не прибув на поштове відділення за повісткою, не можуть бути прийняті до уваги.

До того ж, при розгляді справи в апеляційному суді права ОСОБА_1 були відновлені, і його неявка без поважних причин свідчить про небажання реалізувати свої права в повному обсязі.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не відмовлявся і погодився його пройти в закладі охорони здоров`я, не відповідають дійсності і спростовуються записом портативного відеореєстратора поліцейського, яким зафіксовано, що спочатку ОСОБА_1 , дійсно, погоджується пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, але після складання щодо нього протоколу про адміністративне затримання на неодноразові запитання поліцейського, чи буде він проходити огляд, ОСОБА_1 в присутності свідків категорично відмовляється, поки йому не будуть надані відеодокази правомірності зупинки транспортного засобу, тобто висуває не передбачені законом вимоги.

Не свідчить про згоду пройти огляд і самостійне звернення ОСОБА_1 до Київської міської наркологічної клінічної лікарні "Соціотерапія".

Згідно з ч.ч.2, 3, 4, 5, 6 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення водіїв для проведення такого огляду також встановлена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі - Порядок), та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), яка розроблена з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я, в тому числі на виконання вказаного раніше Порядку.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився пройти огляд, який здійснюється на місці зупинки транспортного засобу поліцейським із застосуванням спеціального технічного засобу або в закладі охорони здоров`я у присутності працівника поліції, а іншого встановленого законом порядку не передбачено, огляд у Київській міській наркологічній клінічній лікарні "Соціотерапія", який він пройшов самостійно, є недійсним. До того ж, цей огляд було проведено о 6 годині 40 хвилин, в той час як підстави для його проведення були виявлені о 4 годині 30 хвилин, тобто більше ніж через дві години.

Надуманими є доводи захисника про те, що до складання направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, будь-які дії водія не можуть містити в собі склад відповідного адміністративного правопорушення. Враховуючи те, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, підстав для складання направлення на огляд до закладу охорони здоров`я не було. З цих же підстав не складався поліцейськими і акт огляду, який складається за результатами огляду водія з використанням спеціального технічного засобу, а не візуального огляду з метою фіксації у нього ознак сп`яніння.

З приводу доводів захисника про те, що за відсутності такого направлення неможливо встановити і те, чи пропонували його підзахисному пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення такого огляду, і чи є він найближчим, апеляційний суд зауважує, що наказом Департаменту охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації № 236 від 30.05.2016 року, який офіційно оприлюднений, визначено Київську міську наркологічну клінічну лікарню "Соціотерапія" як єдину установу в м. Києві, якій надано таке право.

Поліцейські проінформували ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу, якою слугував проїзд на червоний сигнал світлофора, що передбачено п.1 ч.1 ст.35 Закону України "Про Національну поліцію", і відсутність у матеріалах справи доказів порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України, долучення яких до справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП нічим не передбачене, не доводить обґрунтованість тверджень захисника про незаконність всіх подальших дій поліцейських.

Стосовно посилань захисника на те, що ознаки сп`яніння вказуються в протоколі про адміністративне правопорушення лише у випадку встановлення стану сп`яніння, слід зауважити, що вони є його довільним тлумаченням п.5 Порядку, який таких вимог до протоколу не містить. Спростовуються змістом протоколу і доводи про те, що поліцейськими у ОСОБА_1 була виявлена лише одна ознака алкогольного сп`яніння, передбачена п.3 розділу І Інструкції, а відтак він не підлягав огляду, оскільки такі ознаки, як нестійка хода та нечітка мова повністю відповідають визначеним Інструкцією ознакам сп`яніння, як то порушення координації рухів та порушення мови. Що ж стосується тверджень про те, що свідки не могли переконатися в наявності таких ознак, то завданням свідків з огляду на положення Порядку та Інструкції є засвідчення того, що водій в їх присутності проходить огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або відмовляється від огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.

Не ґрунтуються на вимогах закону і твердження в апеляційній скарзі про те, що відмова від огляду в закладі охорони здоров`я повинна відбуватися в закладі охорони здоров`я, а не на місці зупинки транспортного засобу. Зі змісту ч.4 ст.266, п.7 Порядку, п.9 розділу ІІ Інструкції випливає, що поліцейський зобов`язаний забезпечити доставку особи до закладу охорони здоров`я протягом двох годин з моменту виявлення підстав для огляду з метою забезпечення достовірності результатів огляду.

За змістом цих норм поліцейський забезпечує доставку водія до закладу охорони здоров`я у разі, якщо він погоджується пройти огляд на стан сп`яніння. Примусове доставляння водія, який відмовився від проходження огляду, до закладу охорони здоров`я виключно для того, щоб скласти протокол про адміністративне правопорушення, є виключно міркуваннями захисту.

А тому доводи захисника, який зазначає про обов`язок поліцейського доставити водія до закладу охорони здоров`я, навіть здійснивши попередньо адміністративне затримання, не ґрунтуються на вимогах закону. До того ж, згідно з ст.260 КУпАП метою адміністративного затримання як заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення у будь-якому разі не є примусова доставка водія до закладу охорони здоров`я.

Протокол про адміністративне правопорушення складений за відмову особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду в присутності двох свідків, тобто порушення водієм вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України. Положеннями ст.256 КУпАП не передбачено, що протокол має містити послідовність дій поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в контексті ст.266 КУпАП, якою визначено процедуру огляду.

Таким чином викладена у протоколі суть правопорушення в частині викладу об`єктивної сторони складу правопорушення є зрозумілою та відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим посилання захисника на порушення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист з огляду на положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, є надуманими.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови в повній мірі дотримано не було.

Вказуючи на те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується даними в протоколі про адміністративне правопорушення, письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , записі портативного відеореєстратора, суддя не звернув уваги на недотримання поліцейськими вимог закону при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, чим допустив неповноту та однобічність з`ясування обставин справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 11 серпня 2019 року о 4 години 30 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Ford Mustang" д/н НОМЕР_2 на вул. Академіка Вільямса, 13 в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, нечітка мова, запах алкоголю з порожнини рота, - від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_2 у письмових поясненнях підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою приладу "Drager" та у лікаря-нарколога.

Згідно з ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також цими особами.

Всупереч цим вимогам закону протокол про адміністративне правопорушення не містить підпису свідка ОСОБА_3 , і ні протокол, ні пояснення свідками підписані на були. Натомість поліцейський відібрав у свідків підписи на порожніх бланках пояснень та підпис свідка ОСОБА_2 на незаповненому бланку протоколу про адміністративне правопорушення, що є неприпустимим.

Вказані обставини підтверджуються відеозаписом, долученим до справи.

У зв`язку з цим протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення свідків, тобто більшість доказів, які взято до уваги при прийнятті рішення, є недопустимими доказами, а тому не могли бути покладені в обґрунтування висновків суду.

Згідно з ч.2 ст.255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відсутні, а згідно з ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що постанову судді належить скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що захисник порушує питання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення і на підставі п.1 ст.247 КУпАП, і на підставі п.7 ст.247 КУпАП, які є різними за своєю правовою природою і взаємовиключними, апеляційна скарга задовольняється частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Поліщука Валерія Вячеславовича задовольнити частково.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 1 жовтня 2019 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн