П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі захисника ОСОБА_1 - адвоката Лисенка С.М., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останнього, в якій наявне і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10.200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 01 березня 2020 року близько 01 год. 00 хв. в Київській області, Києво-Святошинський район, Михайлівка-Рубежівка, по вул. Житомирській керував автомобілем «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер» за адресою: Михайлівка-Рубежівка, вул. Хутірська-Житомирська, в присутності двох свідків, результат якого - 1, 99 ‰, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Лисенко С.М. в апеляційній скарзі просить постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області скасувати як таку, що прийнята з істотним порушенням норм процесуального права, та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування апеляційних вимог сторона захисту зазначає, що судом першої інстанції дане провадження було розглянуто у відсутність особи, стосовно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, що є порушенням прав останнього в змісті положень ст. 268 КУпАП.

В доповненнях до апеляційної скарги адвокат Лисенко С.М. змінив апеляційній вимоги та просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення місцевого суду з огляду на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, який вступив в дію 01 липня 2020 року, внесено зміни до КУпАП та статтю 130 та цим Законом скасовано адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, і Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення мають зворотню силу, тобто поширюються і на правовідносини, вчинені до видання цих законів.

Одночасно, в апеляційній скарзі, висловлена вимога щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду з огляду на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення ні ОСОБА_1 , ні захисник присутніми не були, тільки 01 червня 2020 року була отримана копія оскаржуваного рішення і 06 червня 2020 року, в десятиденний строк на оскарження, була подана апеляційна скарга.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду вказаного провадження судом апеляційної інстанції, в суд не з`явився.

Разом з тим інтереси ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції представлені адвокатом Лисенком С.М., у зв`язку з чим вважається за можливе проводити судовий розгляд у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши адвоката Лисенка С.М. на підтримання доводів апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2020 року, дослідивши матеріали справи перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями та клопотання, слід дійти до наступних висновків.

Відповідно до положеньст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Між тим, матеріали провадження не містять даних про направлення копії постанови місцевого суду від 04 травня 2020 року за адресою ОСОБА_1 , з урахуванням і того, що останній не приймав участі у розгляді справи судом першої інстанції.

Оскільки копію оскаржуваного рішення, після неодноразових запитів на адресу суду з цього питання, адвокат Лисенко С.М. отримав лише 01 червня 2020 року, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи (а.с. 37), а апеляційну скаргу подав 06 червня 2020 року шляхом поштового відправлення (а.с. 38-47), то можна погодитися з проханням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від 04 травня 2020 року.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 310219 від 01 2020 року, в означений день о 01 год. 00 хв. в с. Михайлівка-Ребужівка по вул. Житомирська, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер Алкотест 7510» за адресою: с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Хутірська-Житомирська в присутності двох свідків. Проба позитивна - 1,99 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

ОСОБА_1 були роз`яснені положення ст. 63 Конституції України та права, що передбачені ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив власноручним підписом в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1).

Матеріали провадження не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 , чи в його інтересах - адвокатом Лисенком С.М., дій працівників поліції, як і не послався на них останній в своїй апеляційній скарзі.

Разом з тим, зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4), що засвідчили проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , результат якого показав - 1,99 ‰, що підтверджує і наявна в матеріалах провадження роздруківка результату даного тесту (а.с. 2) та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який складений інспектором взводу 1 роти 2 БПП в с. Чайки УПП в Київській області ДПП лейтенантом поліції Кобзарем М.Ю. (а.с. 3).

За наслідками проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, дані про який було внесено до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 будь - яких зауважень не висловив, чим фактично засвідчив свою згоду з його результатами.

В матеріалах провадження наявна також розписка ОСОБА_4 (а.с. 7), відповідно до якої, 01 березня 2020 року о 03 год. 10 хв. зобов`язується забрати автомобіль «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , за місцем стоянки та не допускати до керування ОСОБА_1 до 02 березня 2020 року (потягом 24 годин).

За наведеним, в сукупності, суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху.

Щодо доводів ОСОБА_1 про порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи через неналежне його повідомлення про розгляд справи у суді першої інстанції і позбавлення можливості надавати пояснення та докази у провадженні, то вони в даному випадку не є підставою для скасування постанови судді, оскільки за наявної сукупності наведених доказів, відсутність ОСОБА_1 у судовому засіданні ніяк не вплинула на доведеність його вини у вчиненому правопорушенні та на правильність накладення адміністративного стягнення.

Не був позбавлений ОСОБА_1 можливості надати пояснення щодо суті правопорушення і в суді апеляційної інстанції.

Щодо доводів захисника Лисенка С.М. про закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, то слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення, відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення,а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Як вбачається з протоколу пор адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 310219 від 01 березня 2020 року, який міститься в матеріалах провадження, датою вчинення адміністративного правопорушення є 01 березня 2020 року.

При цьому суд першої інстанції розглянув зазначену справу 04 травня 2020 року, тобто в межах трьох місяців після вчинення правопорушення, а відтак відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, як того просила сторона захисту в апеляційній скарзі, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Що стосуєтьсядоводів, викладених в доповненнях захисника Лисенка С.М. в частині закриття провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, то слід зазначити наступне.

Згідно з ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до положень ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Як наголошується у п. 6 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

У цьому пункті йдеться мова про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність. Однак, у результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, була не скасована, а, навпаки, посилена.

До того ж, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-IX від 17 червня 2020 року, який набрав чинності 03 липня 2020 року, виключено підпункти, у відповідності з якими стаття 130 КУпАП викладалася в редакції, яка не передбачала адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за вказані раніше дії, а натомість Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 2861, яка встановлювала кримінальну відповідальність за ці дії.

З огляду на те, що дія статті 130 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення, є ультраактивною, тобто поширюється на нереалізовані або не припинені на момент втрати відповідним законом чинності правовідносини, а дія Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який вводив кримінальну відповідальність і більш тяжке покарання за ці ж дії, поширюється лише на нові правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, та, з урахуванням того, що на час апеляційного розгляду стаття 130 КУпАП знову діє в попередній редакції, за якою стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, підстави для закриття провадження у справі, передбачені п. 6 ст. 247 КУпАП, як про те ставиться питання в апеляційній скарзі - відсутні.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника.

Накладене на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення - відповідає меті адміністративного стягнення та загальним засадам його накладення у відповідності до положень ст. 23 КУпАП.

На підставі викладеного, апеляційна скарга, з доповненнями, захисника Лисенка С.М. в інтересах ОСОБА_1 - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника Лисенка С.М. задовольнити та поновити останньому строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2020 року стосовно ОСОБА_1

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10.200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Лисенка С.М., з доповненнями, - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій