Житомирський апеляційний суд
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав`язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Зав`язуна С.М.,

секретаря Гонгало Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 21 листопада 2019 року,

за участю: особи притягнутої

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Згідно постанови суду, 26.08.2019 о 23 год. 04 хв. в м. Житомирі, вул. Вільський Шлях,191 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 1102 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, як незаконну, а провадження закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Апеляційні вимоги мотивує тим, що постанова винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Звертає увагу на те, що працівник поліції не зміг чітко пояснити причину його зупинки, при цьому зазначив, що причиною слугує перевірка документів у зв`язку з угоном автомобіля та, що є підозра в тому, що водій або транспортний засіб причетні до кримінального або адміністративного правопорушення.

Після перевірки документів на автомобіль, поліцейський зробив висновок, що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, і щоб він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці. Він не вживав спиртні напої і не перебував в стані алкогольного сп`яніння та мав обгрунтовані сумніви відносно правильності показників приладу «Драгер». А тому, працівниками поліції було складено протокол за відмову у проходженні огляду. При цьому він не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Вважає, що ознаки алкогольного сп`яніння підтверджені лише протоколом та рапортом працівника патрульної поліції, іншими доказами, долученими до протоколу, наявність таких ознак не підтверджується.

Зазначає, що відповідно до вимог діючого законодавства, а саме ст.ст.9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі, а тому судом першої інстанції вказаних вимог дотримано не було.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляції, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не дотримався.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 ПДР України.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Порядком).

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як визначено п.3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п.8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Апеляційним судом встановлено, що в ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення були допущені істотні порушення положень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст.266 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №202530 від 26.08.2019 р. (а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.5, 6), якими підтверджено, що їх було запрошено працівниками поліції в якості свідків, щоб засвідчити факт проходження огляду на стан сп`яніння. В їх присутності водієві ОСОБА_1 було запропоновано працівниками поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці, на що водій відмовився. Після чого водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я, на що той також відмовився; рапортом поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП капралом поліції Бучушкан В.В. від 26.08.2019 (а.с.4), згідно якого під час несення служби 26.08.2019 в складі екіпажу «Граніт-152» близько 23:20 за адресою м.Житомир, вул.Вільський Шлях, 191 було зупинено т.з. ВАЗ 1102, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_1 .. Підставою зупинення даного транспортного засобу було повідомлення від оперативних спецслужб, що в даному мікрорайоні, відбуваються систематичні крадіжки з транспортних засобів, та проведення профілактичних заходів під умовною назвою «Розшук». На підставі вище переліченого та відповідно до п.3 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» була інформація, що мала свідчити про причетність водія до адміністративного чи кримінального правопорушення. Під час спілкування з водієм, який відмовився надати документи для перевірки, було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук, водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності 2-х свідків, на що ОСОБА_1 відмовився. Після чого було складено адміністративні матеріали за ч.1 ст.30 та ч.1 ст.126 КУпАП; висновком № 631 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.08.2019 року відносно ОСОБА_1 (а.с.13).

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Однак, пройти освідування на місці зупинки він відмовився, оскільки йому не було повідомлено причину зупинки. Крім того, він вимагав пройти освідування в медичному закладі.

Аналогічні пояснення були надані ОСОБА_1 і в суді першої інстанції.

Проаналізувавши пояснення ОСОБА_1 , апеляційний суд звертає увагу, що ці пояснення підтверджуються безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами.

Перевіряючи апеляційні доводи, апеляційний суд, дослідив наявний у справі відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського. Згідно цього відеозапису вбачається, що працівники поліції, зупинили транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 та повідомлено про причину зупинки, а саме проведення профілактичних заходів під умовною назвою "Розшук" і після проведення перевірки документів, поліцейським було запрошено двох свідків, в присутності яких водієві було запропоновано пройти освідування на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу або в медичному закладі. При цьому, ОСОБА_1 зазначав, що бажає пройти освідування в лікарні, оскільки приладу «Драгер» не довіряє (а.с.18).

При цьому, апеляційний суд бере до уваги, що в ході всього відеозапису, всупереч ст.266 КУпАП, не можна вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. З відеозапису вбачається, що із зовнішнього вигляду ОСОБА_1 поводив себе адекватно, вираження тремтіння пальців рук, нестійка хода не спостерігалися.

В подальшому працівниками поліції було доставлено ОСОБА_1 до Обласного наркологічного диспансеру Житомирської області для проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 631 від 27.08.2019 року (а.с.45-46), 09.10.2019 р о 00 год 40 хв лікарем ОСОБА_4 оглянуто ОСОБА_1 . За результатами огляду ОСОБА_1 відмовився проходити обстеження за допомогою технічного засобу для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі приладу Alcotest Драгер 6510. Взято аналіз крові на етанол. За результатами лабораторних тестів (аналіз крові №3961 від 28.08.2019), етиловий спирт не виявлено. Заключний діагноз (за результатами огляду та тестів) - тверезий.

Складений за таких обставин протокол про адміністративне правопорушення та викладені в ньому обставини вчинення адміністративного правопорушення, матеріалами справи не підтверджуються.

Щодо наявних в справі письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в яких зафіксовано лише факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, то апеляційний суд з врахуванням іншого доказу, а саме - відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського та акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 631 від 27.08.2019 року, вважає ці пояснення свідків недостатніми та суперечливими доказами наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

На думку апеляційного суду, законність складання протоколу про адміністративне правопорушення, з врахуванням усіх вище наведених обставин викликає розумні сумніви, які виключають можливість визнання цього документу як допустимого та достовірного доказу в справі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з вищезазначеного, висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, згідно яких його притягнуто до адміністративної відповідальності, не відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції, яка є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 21 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду С.М. Зав`язун