Яготинський районний суд Київської області
Cправа №: 382/52/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 року суддя Яготинського районного суду Київської області Кисіль О.А., розглянувши матеріали які надійшли від Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , пенсіонера, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 507586 від 11.01.2020 року гр. ОСОБА_1 11.01.2020 року о 20 годині 20 хвилин в м. Яготин по вул. Котляревського керував автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, почервоніння очей та обличчя, нечітка мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота; від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 вину не визнав та зазначив, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На його думку, відомості щодо викладені поліцейським Яготинського ВП Переяслав-Хмельницького відділу ГУ НП в Київській області Юхнюк І.М., про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП недоведено, оскільки він не керував автомобілем, автомобіль під час руху почав погано працювати, він зупинив автомобіль та вийшов з нього, після цього до нього підійшли працівники поліції, яким здалося що він в стані алкогольного сп`яніння, і не запропонували йому пройти на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу. Не надали відповідного направлення на огляд його на стан сп`яніння в Яготинській ЦРЛ. Отже в його діях не вбачається порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім цього, він бажав у присутності двох свідків на місця пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, проте йому не надали такої можливості. Натомість чекали свідків, які під`їдуть, хоча проходили також і інші люди були в той час. Тому без присутності свідків він не бажав також проходження. Крім цього, йому не було роз`яснено його прав та надана копія йому протоколу про адмінстравине правопорушення не містить частини ст.130 КпАП України.

Свідок ОСОБА_2 в судовому зазсіданні вказала, що перебувала того дня і часу в автомобілі разом із ОСОБА_1 , автомобіль під час руху почав погано працювати, і потім ОСОБА_1 зупинився перевірити автомобіль. Коли він не керував автомобілем підійшов працівник поліції щоб перевірити документи. При цьому, ОСОБА_1 не перебував стані сп`яніння. Працівники поліції забрали до сліжбового ОСОБА_3 , тому подальших дій вона не бачила.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року при оцінці доказів суд повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У справах про адміністративні правопорушення на які Європейський суд з прав людини поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст. 6 Конвенції про права людини і основоположних свобод: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудння 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3 частина друга статті 19 Основного закону України).

Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до розділу І п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним Наказом №1452/735 віл 09.11.2015 року Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. 10 розділу II Інструкції №1452/735, результати огляду на стан сп 'яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до п. 9 розділу II Інструкції №1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.п. 7, 8 ч. 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 1496/27941 від 01 грудня 2015 року, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. Протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності..

Таким чином, всупереч вищевказаній нормі Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДРП 18 № 507586 від 11.01.2020 року, внесено додаткові записи після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено, а саме вказано частину 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим в матеріалах справи відсутні докази того, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 здійснити на місці огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та дійсно надали відповідне направлення для проходження такого огляду в лікарні, як і відсутні доказів роз`яснення прав ОСОБА_1 , при цьому в копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 507586, який вручено ОСОБА_1 працівниками поліції, в ній не вказано частини статті 130 КУпАП за якою відносно нього складено протокол, тому протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може вважатись доказом його винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що містяться у матеріалах справи не можуть бути визнані допустимими доказами, оскільки зазначені пояснення не були надані безпосередньо судді. При цьому, поліцейський який склав даний протокол також не з'явився до усду для надання відповідних пояснень щодо вказаної події.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 62 Конституції України, якою встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, та з огляду на викладене, провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно закрити, за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушеня передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Строк пред`явлення до виконання даної постанови три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Кисіль О. А.