МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Міняйла М.П., за участі секретаря Клімової Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Врадіївського районного суду Миколаївської області від 06.12.2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови суду, 17.09.2019 р. о 19 год. 15 хв., в смт. Врадіївка по вул.. Гоголя, 38, ОСОБА_1 будучи учасником ДТП, керував автомобілем ВАЗ 2121, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не зв`язка мова, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера Drager чи в медичному закладі відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду в частині визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду в частині визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є незаконною та не відповідає фактичним обставинам справи, а також винесена з порушенням матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на невідповідність дій поліцейських нормам чинного законодавства та недопустимість доказів зібраними по справі.

Стверджує, що весь час при розгляді справи була присутня посадова особа, яка склала адміністративний протокол - поліцейський СРПП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області Преподобний В.В., який в період його пояснень задавав питання, потім допитувався як свідок, брав участь у допиті інших свідків по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в послідуючому заявляв клопотання, заперечення та брав повноцінну участь у справі як учасник, що є порушеннями процесуального закону

Звертає увагу на те, що, діючим КУпАП участь співробітників поліції, в тому числі й тих, що склали відповідний протокол, у провадженні в справі про адміністративне правопорушення не передбачено.

Зазначає, що протокол складено працівником поліції з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, в якому не зазначено точне місце, час зупинки та суть адміністративного правопорушення, протокол ним не підписувався, права передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП йому не роз`яснені.

Крім того, як стверджує апелянт, посилання суду на письмові пояснення свідка ОСОБА_4 про те що якийсь чоловік керував авто, скоїв ДТП та був в стані алкогольного сп`яніння, як підтвердження його вини в силу Постанови Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі 560/751/17 є неналежними доказами правомірності притягнення до адміністративної відповідальності - вказана особа у судовому засіданні не допитувалася та не попереджалася про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вимог закону, передбачених ст.ст. 245, 280 КУпАП дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

В частині закриття провадження про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП апелянтом не оскаржується.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, одним із правопорушень є відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, вказана норма являється бланкетною, яка відсилає до інших нормативних актів. В даному випадку відсилає до нормативних актів, якими встановлюються порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

З пояснень, наданих ОСОБА_1 в суді першої інстанції вбачається, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП при обставинах вказаних у протоколах він не визнав та зазначив, що 17.09.2019 р. він приїхав до магазину «Край» та не збираючись в подальшому їхати додому, вжив таблетки «депресанти» та запив кавою, після чого йому стало погано. Його автомобіль контактував із парканом, але ніяких пошкоджень не було. Коли працівники поліції підійшли, він був за кермом та засинав, чому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння не пам`ятає та нічого не розумів. Пояснив, що не знає хто викликав працівників поліції, спиртні напої не вживав ні до приїзду працівників поліції, ні після, через погіршення стану здоров`я їхати додому самостійно не міг, тому викликав товариша ОСОБА_5 ..

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується також і поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ..

Згідно пояснень свідка ОСОБА_2 , 17.09.2019р. ОСОБА_1 заходив до магазину «Край» з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а потім бачила, що він сидів за кермом автомобілю ВАЗ 2121 та був з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Зазначила, що в її присутності водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, а також відмовився від дачі будь- яких пояснень.

Свідок ОСОБА_6 в своїх поясненнях зазначила, що їй зателефонувала ОСОБА_2 та повідомила про те, що автомобіль ВАЗ 2121 припаркувався близько її паркану. Водій перебував в стані алкогольного сп`яніння. Вказала, що в її присутності водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, а також відмовився від дачі будь- яких пояснень.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_4 , 17.09.2019р. вона зупинилася біля магазину «Край» та в цей час з магазину вийшов чоловік з хиткою ходою з явними ознаками алкогольного сп`яніння , який сів в автомобіль «Нива» синього кольору та почав рух, внаслідок чого автомобіль бампером вперся в паркан, через що вона звернулася на лінію «102».

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень свідків, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення також підтверджується відеозаписом, який міститься в матеріалах справи з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння та взагалі не міг адекватно реагувати на вимоги поліцейського, який пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а також роз`яснив наслідки.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, серії БР № 018978, від 17 вересня 2019 року, який, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 17.09.2019 р. о 19 год. 15 хв., в смт. Врадіївка по вул. Гоголя, 38, водій ОСОБА_1 , будучи учасником ДТП, керував автомобілем ВАЗ 2121, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не зв`язка мова, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Drager та в медичному закладі відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 296 КУпАП, а також «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Порушень співробітниками поліції при оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП положень вказаної інструкції судом апеляційної інстанції не виявлено.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Тобто, ОСОБА_1 обвинувачується у відмові від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта про порушення поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не відповідають дійсності та спростовуються даними з відеозапису з місця події.

Вказані докази підтверджують, що водій ОСОБА_1 ,знаходячись з явними ознаками сп`яніння, став керувати транспортним засобом, але далеко не зміг продовжити рух, оскільки наїхав на перешкоду, тобто перебував за кермом автомобіля та свідчать про те, що він відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на ряд порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були предметом дослідження в суді першої інстанції. При цьому районний суд дав належну оцінку зазначеним доводам апелянта у зв`язку з чим у апеляційного суду не викликає ніяких сумнівів і протиріч стосовно обґрунтованості відмови зазначених розсудів, наданих ОСОБА_1 ..

До того ж, посилання апелянтом на порушення працівниками поліції вимог нормативно-правових актів при складанні протоколу ніяким чином не впливають на визначені обставини вчиненого, а саме події і складу адміністративного правопорушення.

Фізичний стан ОСОБА_1 , про який зазначали свідки і який зафіксовано відеокамерою працівників поліції свідчить лише про те, що він не тільки позбавив себе можливості підписувати відповідні процесуальні документи, а і належним чином усвідомлювати роз`яснення, звернення та пропонування посадових осіб поліції.

Таким чином, із постанови вбачається, що судом надана відповідь на аргументи особи, притягнутої до адміністративної відповідальності та вказані доводи, що лежать в основі рішення і забезпечують його правомірність. Підстави прийняття рішення узгоджені, чіткі, недвозначні та несуперечливі.

Процедура розгляду вказаного протоколу районним судом відбувалася згідно до порядку провадження в справах про адміністративне правопорушення.

Істотних порушень вимог законодавства, які б перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення апеляційним судом не встановлено.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 , - визначенні його виду та розміру, місцевим судом дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені ст. 33 КУпАП.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник не з`явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином письмовим повідомленням та телефонограмою, ОСОБА_1 надіслав заяву в якій просив розглядати справу без його участі, у зв`язку з чим апеляційна скарга була розглянута за їх відсутністю.

Зважаючи на викладене, а також на відповідність судового розгляду та постанови суду 1 інстанції вимогам КУпАП, ОСОБА_1 обґрунтовано притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 06.12.2019 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду М.П. Міняйло