ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Педенко А.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (РНОКПП невідомий), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2020 року о 03 год. 10 хв., по вул.. Борщагівській в місті Києві, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Опель», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6820» ARНК-0479, тест № 2347, згідно з яким виявлено, що після проведення тесту у видихуваному повітрі міститься 0, 76 проміле алкоголю в крові.

Своїми діями громадянин ОСОБА_1 порушив п.2.9.a) Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся судом про розгляд адміністративного матеріалу шляхом направлення смс-повідомленням, яку отримав 11.11.2020 о 17.03, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 15.06.2020 року ОСОБА_1 ,, визнано винуватим за ч.1 ст. 130 КУпАП та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, відповідно до постанови Печерського районного суду міста Києва від 17.02.2020 року ОСОБА_4 , визнано винуватим за ч.2 ст. 130 КУпАП та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 ,, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню.

На підставі вищезазначеного, виходячи з доказів, які містяться в матеріалах справи, винність ОСОБА_1 ,, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, постановою Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 15.06.2020, постановою Печерського районного суду міста Києва від 17.02.2020, результатами тестування приладу «Драгер».

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, останнього слід притягнути до адміністративної відповідальності, виходячи з вимог ст. ст. 130 ч. 3, 33 КУпАП, піддати ОСОБА_1 , адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 9, 33, 40-1, ч. 3 ст. 130, 251 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: