Справа № 496/3046/20
Провадження № 3-в/496/13/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Біляївського районного суду Одеської області від 12.10.2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з заявою, в якій просить розстрочити виконання постанови Біляївського районного суду Одеської області від 12.10.2020 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік і стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн.

В обґрунтування заяви посилається на те, що він опинився у скрутному матеріальному становищі, до притягнення його до адміністративної відповідальності працював водієм таксі, але оскільки він позбавлений права керування транспортними засобами, залишився без роботи. На даний час він в пошуках роботи. Крім того, має утриманні матір похилого віку, яка хворіє, тому просить суд розстрочити виконання постанови суду на 8 місяців шляхом стягнення із нього штрафу частинами, по 1500 грн. щомісячно.

В судовому засіданні ОСОБА_1 на задоволенні заяви наполягав. При цьому пояснив, що він позбавлений можливості працювати водієм, тому не взмозі сплатити штраф одним платежем. Крім того, має на утриманні матір, яка не працює, хворіє. Вважає, що наявні підстави для задоволення заяви.

Вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали заяви та справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 12.10.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік і стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн.

21.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 12.10.2020 року.

Так, 09.11.2020 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 12.10.2020 року залишено без змін.

Відповідно до ст. 298 КУпАП, постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно зі ст. 307 даного Кодексу, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.304 КУпАП питання зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Частиною 2 статті 301 КУпАП встановлено, що відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019 справа № 2-54/08 при розгляді питання про відстрочення виконання судового рішення вказав, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Відповідно до частини 6 цієї статті, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не надано жодних доказів, які б підтверджували обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Заявником не надано ні копії трудової книжки, ні довідки про доходи, а також наявності на його утриманні дитини. Вказівка заявника на утримання хворої матері похилого віку також не заслуговує на увагу, оскільки надана виписка з історії хвороби станом на 2017 рік, тобто за 3 роки стан матері міг змінитися.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про розстрочку сплати штрафу є необґрунтованою, тому в її задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 298, 301, 304, 305 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Біляївського районного суду Одеської області від 12.10.2020 року залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Трушина