Справа № 350/1838/19
Провадження № 3/350/3/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Максимів І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Рожнятівського відділення поліції Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм хлібопекарні у ПП «Гутак», за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 054133 від 16 жовтня 2019 року ОСОБА_1 , 16 жовтня 2019 року о 19 год. 16 хв. в с. Креховичі, на автодорозі Т 09 Креховичі-Надвірна 01-600 км, керував автомобілем ВАЗ 210994-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що зазначеного дня алкогольних напоїв не вживав та автомобілем не керував. Дійсно ввечері 16 жовтня 2019 року він поспішав на поїзд, який відправлявся о 21:55 з м. Івано-Франківська, у зв`язку з чим попросив сусіда ОСОБА_4 сісти за кермо їх автомобіля та підвезти його на автобусну зупинку в с. Креховичі Рожнятівського району, після чого повернути їх автомобіль назад додому в с. Ілемня. Рухаючись дорогою в с. Креховичі, в їх автомобілі засвітилась лампочка датчика температури, у зв`язку з чим ОСОБА_4 зупинив автомобіль на узбіччі дороги. Оскільки в їх автомобілі двері зі сторони водія з середини автомобіля не відкриваються, тому ОСОБА_4 вийшов з автомобіля через задні двері. В цей момент до них під`їхали працівники поліції та звернулися до ОСОБА_4 , щоб останній пред`явив документи на автомобіль. В ході їх розмови, працівники поліції стверджували, що автомобілем керував не ОСОБА_4 а він, проти чого він заперечував. Однак працівники поліції на їх з ОСОБА_4 пояснення не реагували, а вимагали від нього пред`явити документи та пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився у присутності свідків. У своїх письмових поясненнях свідки жодним чином не підтвердили той факт, що саме він керував транспортним засобом, а тільки зазначили про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в їх присутності. З метою підтвердження вказаних обставин, просив викликати та допитати свідків зазначених у протоколі, а також водія ОСОБА_4 та його сина ОСОБА_5 , який також перебував з ним автомобілі. Разом з тим, просив закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Бурак Б.В. просив закрити провадження по справі за відсутністю у діях його підзахисного складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з тих підстав, що працівниками поліції жодних належних доказів керування автомобілем в момент його зупинки саме ОСОБА_1 не надано. Навпаки ОСОБА_1 стверджував, що він автомобілем не керував, а керував саме ОСОБА_4 , що він і підтвердив своїми показами даними у судовому засіданні. А тому у працівників поліції підстав для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного чи іншого сп`яніння не було. Для спростування вказаних в протоколі обставин просив викликати та допитати у судовому засіданні свідків зазначених у протоколі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показав, що ввечері 16 жовтня 2019 року він керував належним ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 21099, на прохання останнього. Підвозив ОСОБА_1 до автобусної зупинки, що в с. Креховичі Рожнятівського району, звідки останній мав їхати на поїзд в м. Івано-Франківськ. У с. Креховичі, в автомобілі засвітився датчик температури, у зв`язку з чим він зупинився на узбіччі дороги для перевірки рівня води у радіаторі автомобіля. Оскільки водійські двері зсередини не відчинялися, тому він пересівши на заднє сидіння, вийшов з автомобіля та відчинив водійські двері ззовні для того щоб відкрити капот автомобіля. В цей час до них на патрульному автомобілі під`їхали працівники поліції, які попросили його пред`явити документи на автомобіль. Перевіривши документи, останні заявили про те, що він не являється водієм, на що він заперечив та ствердив, що саме він керував транспортним засобом. Проте працівники поліції його не слухали та підійшовши до ОСОБА_1 запропонували останньому пред`явити посвідчення водія та пройти огляд на стан сп`яніння, а йому сказали відійти в сторону на декілька метрів. Оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, тому він відмовився на прохання працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому зазначив, що в момент коли вони розмовляли будь-яких сторонніх осіб не було. Приблизно через 20 хв. до них приїхав якийсь чоловік який назвався «місцевим блогером» та розпочав фіксувати їхню розмову на телефон. Крім нього та ОСОБА_1 в автомобілі знаходився син останнього - ОСОБА_5 , який сидів на задньому сидінні автомобіля.

Крім цього зазначив, що працівники поліції керований ним автомобіль не зупиняли, вони під`їхали коли автомобіль вже стояв на узбіччі дороги. Також йому відомо, що ОСОБА_1 алкоголь не вживав, оскільки поспішав на залізничний вокзал в м. Івано-Франківськ.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показав, що його батько ОСОБА_1 16 жовтня 2019 року ввечері, мав їхати на залізничний вокзал в м. Івано-Франківськ. У зв`язку з чим, його батько попросив сусіда ОСОБА_4 сісти за кермо їх автомобіля та підвезти його на автобусну зупинку в с. Креховичі Рожнятівського району, звідки він мав сісти на автобус до м. Івано-Франківська, після чого повернути їх автомобіль назад додому в с. Ілемня. Того ж вечора, він разом з батьком ОСОБА_1 сіли в їх автомобіль ВАЗ 21099, за кермом якого був ОСОБА_4 , і поїхали в с. Креховичі. Рухаючись дорогою, в їх автомобілі засвітилась лампочка датчика температури, у зв`язку з чим ОСОБА_4 з`їхав з дороги та зупинив автомобіль. Оскільки в їх автомобілі двері зі сторони водія з середини автомобіля не відкриваються, тому ОСОБА_4 вийшов з автомобіля через задні двері. В цей момент до них під`їхали працівники поліції та звернулися до ОСОБА_4 , щоб останній пред`явив документи на автомобіль. В ході їх розмови, працівники поліції стверджували, що автомобілем керував інший водій а не ОСОБА_4 , у зв`язку з чим звернулися до батька для перевірки документів. На пояснення ОСОБА_4 та батька про те, що саме ОСОБА_4 керував автомобілем працівники поліції не реагували, а почали вимагати від батька пройти огляд на стан сп`яніння, на що батько відмовився. При цьому працівники поліції жодних свідків не запрошували. Також зазначив, що на місці події був якийсь чоловік, який знімав все на мобільний телефон, однак чи саме він зазначений у протоколі як свідок, йому не відомо.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 його представника та свідків, приходжу до наступних висновків.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху встановлює обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 054133 від 16 жовтня 2019 року ОСОБА_1 , 16 жовтня 2019 року о 19 год. 16 хв. в с. Креховичі, на автодорозі Т09 Креховичі-Надвірна 01-600 км, керував автомобілем «ВАЗ 210994-20», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 ПДР.

Оскільки ОСОБА_1 заперечив свою винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також враховуючи пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 даних ними у судовому засіданні, які суперечать письмовим поясненням свідків доданих до протоколу, а тому, з метою підтвердження обставин вказаних у протоколі, у судове засідання неодноразово викликалися свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проте останні в судове засідання не з`явилися повторно з невідомих суду причин, примусовий привід вказаних свідків у судове засідання працівниками поліції не виконаний.

У п. d ст. 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» зазначено, що кожний має право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Положеннями п. 27 Постанови пленуму ВСУ від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам роз`яснено, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

За таких обставин, зібрані по справі докази, які досліджені безпосередньо під час судового розгляду справи, вказують на те, що факт керування ОСОБА_1 16 жовтня 2019 року автомобілем марки ВАЗ 210994-20, р.н. НОМЕР_1 , в судовому засіданні не доведений, а тому його дії не можуть бути кваліфіковані як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також факт керування ОСОБА_1 16 жовтня 2019 року автомобілем не підтверджує і досліджений у судовому засіданні відеозапис подій, що міститься на DVD-R диску доданий до протоколу.

Будь-яких інших доказів, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 праворушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначеного у протоколі, судом не здобуто.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як переконливих доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 та порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху не встановлено, а пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дані ними у судовому засіданні спростовують зазначені у протоколі обставини, що саме ОСОБА_1 16 жовтня 2019 року керував транспортним засобом в момент його зупинки працівниками поліції.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини в ході судового засідання не здобуто, а тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 1 п. 3 ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд протягом десяти днів з часу її постановлення.

Суддя Максимів І.В.