Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

2 листопада 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва м. Києва від 27 серпня 2020 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27.08.2020 на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 20 червня 2020 року о 18 годині 03 хвилини ОСОБА_1 , який керував мопедом "Yamaha" без д/н з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати і закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає про недотримання працівниками поліції та лікарем Комунального некомерційного підприємства "Київська міська наркологічна клінічна лікарня "Соціотерапія" вимог п.п.3-22 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), що виразилось у відмові взяти у нього на дослідження інші зразки біологічного середовища, ніж сеча. Він наполягав на відібранні крові, оскільки є інвалідом, має ушкодження сечостатевої системи і здати аналіз сечі без теплої ванни та катетера не може. Про це повідомляв лікаря і працівників поліції, що зафіксовано записом портативного відеореєстратора поліцейського.

На користь того, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, свідчить і те, що поліцейські не відсторонили його від керування транспортним засобом, як це передбачено ст.266 КУпАП, що не узгоджується з процедурою оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, і викликає сумнів у законності дій поліцейських. Що стосується свідків, то у поясненнях ОСОБА_3 містяться виправлення, особу ОСОБА_4 не встановлено, оскільки не вказано серію та номер документа, що посвідчує особу. За наявності суперечливих пояснень свідків суд їх не викликав, у зв`язку з чим письмові пояснення осіб, які не давали показання в судовому засіданні під присягою, не можна вважати доказами.

Також він не був сповіщений про місце і час розгляду справи, а тому суд формально розглянув справу під час його відсутності, не дослідив запис портативного відеореєстратора поліцейського, на якому зафіксовано, що він мав намір пройти огляд, що призвело до винесення незаконної та необґрунтованої постанови.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, поважність причин пропуску якого ОСОБА_1 мотивує тим, що про розгляд справи повідомлений не був і про прийняте рішення дізнався після ознайомлення з матеріалами справи 02.10.2020.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу і просив їх задовольнити, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 12.10.2020, тобто з пропуском встановленого строку. Справу розглянуто під час його відсутності, і відомості про отримання повістки про розгляд справи, призначений на 27.08.2020, відсутні. Копія постанови, як це передбачено ст.285 КУпАП, ОСОБА_1 не надсилалась у зв`язку з відсутністю коштів і лише 02.10.2020 він ознайомився з матеріалами справи, в тому числі зі змістом постанови. Отже, строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин і, враховуючи те, що апеляційна скарга подана без невиправданої затримки, підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно зі ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено раніше; поясненнях свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КНП "КМНКЛ "Соціотерапія"; записі портативного відеореєстратора поліцейського.

Оскільки вказані докази узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Згідно з п.п.3, 7, 10, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Із запису портативного відеореєстратора поліцейського вбачається, що дійсно ОСОБА_1 постійно наголошує на тому, що не відмовляється від огляду. Однак поведінка порушника, який тікав від працівників поліції, у зв`язку з чим до нього було застосовано спецзасоби, після доставлення до закладу охорони здоров`я сперечається з поліцейськими, поводить себе зухвало і зневажливо по відношенню до лікаря та поліцейських, неодноразово акцентує увагу на тому, що він є інвалідом третьої групи, відмовляється підписувати Інформовану добровільну згоду пацієнта на проведення діагностики, лікування та на проведення операції та знеболення і на присутність або участь учасників освітнього процесу, яка є первинною обліковою документацією № 003-6/о, а в подальшому відмовляється здавати сечу на дослідження, оскільки для цього йому нібито необхідні тепла ванна і катетер, правильно розцінена працівниками поліції як ухилення від огляду на стан сп`яніння.

Долучені до апеляційної скарги медичні документи також не доводять неможливість з фізіологічних причин здати відповідне біологічне середовище для обстеження.

Викладені на бланку пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не викликають жодних сумнівів у їх достовірності, і нормами Кодексу України про адміністративне правопорушення не передбачено приведення свідків для присяги. ОСОБА_1 не заперечує зміст цих пояснень, присутність свідків у закладі охорони здоров`я, яка також зафіксована відеозаписом, і нічим не мотивує необхідність допиту цих осіб в судовому засіданні. А тому доводи, що письмові пояснення свідків не можна вважати доказами, суто формальні і необґрунтовані.

Ніяким чином на законність та обґрунтованість постанови судді не вплинула і не могла вплинути відсутність у справі даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва м. Києва від 27 серпня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва м. Києва від 27 серпня 2020 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн