П О С Т А Н О В А

іменем України

23 грудня 2020 року м.Снігурівка

справа № 485/1365/20

провадження №3/485/541/20

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Бодрова О.П., секретар судового засідання Бондаренко С.В.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого «Агрофірма Роднічок», ІПН НОМЕР_1 ,

за ст. 130 ч.1 КУпАП,

встановив:

11 жовтня 2020 року близько 14:45 години по вул. Суворова,37 в с.Центральне Снігурівського району Миколаївської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ-2101», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, зазначив, що згоден з обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення від 11.10.2020 року. Пояснив, що того дня випив пива, після чого керував автомобілем.

Крім визнання вини, його винуватість підтверджується такими дослідженими судом доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення від 11 жовтня 2020 року серії ОБ №117742, відповідно до якого поліцейським викладена суть адміністративного правопорушення та опис установлених обставин. В протоколі ОСОБА_1 в поясненнях особи, яка притягується до відповідальності зазначив, що випив 2 л пива.

Письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння. На місці зупинки від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» або в найближчому медичному закладі водій відмовився.

Вказані докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для встановлення поза розумним сумнівом усіх обставин події, які підлягали з`ясуванню за для можливості кваліфікації дій особи за інкримінованою статтею.

Поліцейським дотримано вимоги щодо їх збирання та оформлення, а також проведено усі необхідні дії у точній відповідності до вимог закону, якими врегульований порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, а саме: статті 266 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395; Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 № 1452/735.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, відповідно до матеріалів справи не заперечувала належність та допустимість вказаних доказів, про неправомірні дії з боку працівників поліції не повідомила.

Зважаючи на заборону врахування обставин визначених частиною другою статті 33 КУпАП при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також враховуючи безальтернативність санкції частини першої статті 130 КУпАП, суд при визначенні виду стягнення виходив із єдиного можливого визначеного законом стягнення.

З урахуванням викладеного, вважаю, що штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік є необхідним і достатнім стягненням за вчинення ОСОБА_1 зазначеного вище правопорушення.

Крім того, у відповідності до частини п`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 0,2 частин прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідний протокол надійшов до суду.

Керуючись ст.ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 грн (десять тисяч двісті грн 00 к.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України) в сумі 420,40 грн (чотириста двадцять грн 40 к.).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Суддя О.П.Бодрова