БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/488/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2020 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 13 червня 2020 року о 00-50 год. в м. Борзна по вул. А. Олійника керував автомобілем марки «ВАЗ-2108», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (хитався, мав різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку (на місці зупинки та в медичному закладі) водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. Також ОСОБА_1 13 червня 2020 року о 00-50 год. в м. Борзна по вул. Чернігівська, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2108», д.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану звуковою сиреною та проблисковими маячками червоним з синім, не зупинився та був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі на вул. А. Олійника м. Борзна, чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху. Крім того, ОСОБА_1 27 червня 2020 року о 21-03 год. в м. Борзна по вул. Чернігівська керував автомобілем марки «ВАЗ-2108», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку (на місці зупинки та в медичному закладі) водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху

ОСОБА_1 двічі повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи за адресою місця проживання, вказаною ним у протоколі про адміністративне правопорушення, та яка відповідає місцю реєстраційного обліку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. В довідках ф.20 установи поштового зв`язку вказані причини повернення судової повістки «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення - адресат відсутній», що у відповідності до «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009р., свідчить про небажання ОСОБА_1 отримувати надіслані судом документи та приймати участь у розгляді справи. Крім того, ОСОБА_1 повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України від 27.07.2020р. Однак, ОСОБА_1 неодноразові судові виклики проігнорував, в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, заяви про відкладення слухання справи не подав.

Одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним й згідно зі ст.1 КУпАП його завданням є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини («Пономарьов проти України» від 03.04.2008р., справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989р.), яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на зазначені обставини, суд вважає, що ОСОБА_1 свідомо ухиляється від явки в судове засідання, в зв`язку з чим можливо провести розгляд даної адміністративної справи в межах наявних доказів у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, участь якої відповідно до ст.268 КУпАП не є обов`язковою, що не є порушенням прав цієї особи, передбачених ст.268 КУпАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленого законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення , що кореспондується з положеннями ч.2 ст.58 Конституції України, згідної з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення

ОСОБА_2 свою чергу, ч.2 ст.8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Отже, аналіз зазначених положень законодавства вказує на те, що до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягає застосуванню закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Наведений висновок суду узгоджується з роз`ясненнями, викладеними в листі Верховного Суду від 02.07.2020р. щодо застосування ст.130 КУпАП.

Згідно з приписами ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції, чинній на час вчинення правопорушення), адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом положень ч.2, 3 ст.266 КУпАП,Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015р. за №1413/27858 (ч.6, 7 розділу І), огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно зі ст.122-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п.2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Отже, вина ОСОБА_1 в скоєнні вищевказаних правопорушень (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння; невиконання вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу) підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення, від підписання яких та дачі пояснень притягуваний відмовився, рапортами поліцейських СРПП1 Борзнянського ВП О.Зінченка, О.Макієнка, поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , відеозаписом з боді-камери поліцейського, довідкою Борзнянського ВП про відсутність у притягуваного посвідчення водія.

З огляду на приписи ст.251 КУпАП зазначені документи є належними та допустимими доказами в справі про адміністративне правопорушення, тоді як ОСОБА_1 судові виклики проігнорував й прийняти участь в розгляді справи не побажав.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи та вчинення ОСОБА_1 правопорушень до 01 липня 2020 року, суд вважає, що в його діях міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.122-2 КУпАП, й він підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно з п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно до ст.33, 36 КУпАП, зважаючи на особу притягуваного, відсутність посвідчення водія, характер та обставини вчинення правопорушень, з метою виховного впливу та запобігання скоєння аналогічних правопорушень в подальшому, до ОСОБА_1 слід застосувати лише такий вид адміністративного стягнення, як штраф, так як він не має прав керування транспортними засобами, а тому не відноситься до категорії «водій» в розумінні положень п.1.10 Правил дорожнього руху й на нього має розповсюджуватися адміністративна відповідальність як на іншу особу.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 8, 33, 36, 40-1, 122-2, 130, 245, 251, 266, 268, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.122-2 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. В разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення штраф стягується в подвійному розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець