Провадження № 33/824/358/2020 Доповідач - Орел А.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Орел А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Мезецького М.С., потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Короленка О.Л., справу за апеляційною скаргою Мезецького М.С. на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 10.12.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян що складає 340 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 10.12.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як зазначено в постанові суду, 30 жовтня 2019 року о 19-20 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом DAF, д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Леся Курбаса у м.Києві, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом KIA, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку з правої сторони, чим порушив правила вимоги п.2.3.(б),13.1 Правил дорожнього руху. В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

На дану постанову адвокат Мезецький М.С. в інтересах особи, притягненої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі Мезецький М.С. просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 10.12.2019 року та прийняти нову постанову, якою закрити справу за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт Мезецький М.С. зазначає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, зокрема судом першої інстанції при розгляді справи не враховано той факт, що працівником поліції допущено неточність при складанні схеми місця ДТП. Крім цього, апелянт зазначає, що відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, зокрема відеозапису моменту ДТП, водій ОСОБА_1 виїжджаючи на головну дорогу, мав намір здійснити поворот праворуч, у зв`язку з чим зайняв відповідне положення у правій смузі руху та безпосередньо перед виїздом на головну дорогу зупинився пропускаючи автомобілі, що рухалися по головній дорозі. В свою чергу, водій ОСОБА_2 під`їхав до вантажного автомобіля ззаду, напевне бачив його та розумів, що вантажний засіб здійснює виїзд на головну дорогу з поворотом праворуч, не дочекався доки водій автомобіля «DAF» завершить маневр, продовжив рух та розпочав виконувати не передбачений ПДР маневр «обгону» автомобіля «DAF» з правого боку знаходячись з ним в одній смузі руху.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Мезецького М.С. на підтримку доводів апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Короленка О.Л., які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Цих вимог закону при прийняті рішення щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції дотримано не було.

Як вбачається з постанови суду першої інтстанції, судом визнано доведеним те, що 30 жовтня 2019 року о 19-20 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом DAF, д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Леся Курбаса у м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом KIA, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку з правої сторони, чим порушив правила вимоги п.2.3.(б),13.1 Правил дорожнього руху. В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.

Зазначений висновок зроблений судом на підставі пояснення ОСОБА_1 та його захисника Мезецького М.С., потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Короленка О.Л., пояснень свідка ОСОБА_4 , а також досліджених протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 255842, схеми місця ДТП.

Проте, такий висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП зроблений без належного аналізу всіх зібраних у справі доказів, не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується матеріалами справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення, пояснень наданих при апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 та його захисником Мезецьким М.С., а також з переглянутого відеозапису з відеокамери, встановленої неподалік місця ДТП, вбачається, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем DAF, д.н.з. НОМЕР_1 здійснював рух по вул. Л. Курбаса в напрямку Кільцевої Дороги з наміром виїхати на неї. Під`їхавши до Кільцевої Дороги, в правому ряду, водій зупинився, пропускаючи транспортні засоби, що рухалися по головній дорозі - Кільцевій Дорозі. В цей час його автомобіль на вигині виїзду на Кільцеву дорогу стояв з поворотом праворуч. Автомобіль КІА д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням потерпілого ОСОБА_2 , який наблизився до автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , почав здійснювати його випередження з правого боку. В цей час, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 розпочав рух з виїздом на головну дорогу - Кільцеву Дорогу. Обидва автомобілі рухалися зі зміщенням вправо і автомобіль під керуванням ОСОБА_1. здійснив наїзд задніми колесами напівпричепа на передню частину автомобіля під керуванням ОСОБА_2 ..

Судом першої інстанції визнано винним ОСОБА_1 в порушенні п. 13.1 ПДР. У відповідності до зазначеної норми, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пунктом 1.10 ПДР, що визначає значення термінів, застосованих в ПДР, зазначено, що безпечний інтервал це відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якого гарантована безпека дорожнього руху.

З переглянутого при апеляційному розгляді відео, яке долучено судом до матеріалів справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 при виконанні маневру виїзду на головну дорогу, врахував дорожню обстановку та особливості свого транспортного засобу, оскільки в місці виїзду на головну дорогу, вул. Л.Курбаса має вигин вправо, і транспортні засоби справа від його автомобіля були відсутні.

Суд апеляційної інстанції робить висновок, що водій ОСОБА_1 , з врахуванням дорожньої обстановки в момент виїзду на головну дорогу та особливостей свого транспортного засобу, не міг передбачити, що його автомобіль хтось буде випереджати з правого боку.

Зі схеми місця ДТП та долучених до матеріалів справи фотографій, вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 на місці ДТП стоїть в праві смузі руху, що свідчить про те, що поворот праворуч з виїздом на головну дорогу він здійснював з правої смуги руху, яка має ширину 6,6 м.

В зв`язку з вище викладеним, суд апеляційної інстанції знаходить безпідставними доводи потерпілого та його представника стосовно того, що перед поворотом праворуч автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався в лівій смузі руху.

Апеляційний суд зазначає, що виходячи зі звукозапису судового засіданні суду першої інстанції, свідок ОСОБА_4 не давала пояснень стосовно того, що водій автомобіля DAF, д.н.з. НОМЕР_1 не дотримався безпечної дистанції та не впевнився в безпечності руху.

Крім того, судом першої інстанції було задоволено клопотання захисника Мезецького М.С. про долучення відеозапису з місця ДТП. Однак, суд першої інстанції зазначений відеозапис не досліджував взагалі, що позбавило його можливості всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини дорожньо-транспортної пригоди за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 2.3(б) водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. На думку апеляційного суду, водій ОСОБА_1 в повній мірі дотримався.

Апеляційний суд вважає, що наявними матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено вини ОСОБА_1 в порушенні інкримінованих йому пунктів Правил дорожнього руху.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу та події інкримінованого йому правопорушення, є безпідставним, а тому постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Мезецького Максима Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 10.12.2019 року якою ОСОБА_1 . визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.- скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 невинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі закрити в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: А.І. Орел