справа № 415/7416/20
провадження № 3/415/1975/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" грудня 2020 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанська, громадянина України, одруженого, пенсіонера, є особою з інвалідністю 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

24 листопада 2020 року о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_1 , перебував в районі будинку АДРЕСА_2 без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, чим порушив Правила щодо карантину людей, передбаченого ст. 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» та пп.2 п. 10 постанови КМУ від 22.07.2020 року № 641.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП визнав повністю, пояснивши, що він проживає в АДРЕСА_1 з дружиною ОСОБА_2 24 листопада 2020 року він вийшов на вулицю прогулятися, так як лікар, після перенесеного ним інсульту головного мозку, рекомендував йому більше рухатися на свіжому повітрі. На вулиці до нього підійшли працівники поліції і попросили документи, що посвідчують особу, він пояснив останнім, що документи знаходяться вдома, так як він, після інсульту став розсіяний і боїться їх втратити. Після чого привів поліцейських до себе додому, де показав всі документи, однак співробітники поліції все ж таки склали протокол про адміністративне правопорушення у відношенні нього за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

У вчиненому щиро розкаявся, свою провину усвідомив, зобов`язався надалі такого не вчиняти, про те, що сталося жалкує, вперше притягується до адміністративної відповідальності. Просив суд суворо його не наказувати, оскільки сплата штрафу у визначеному санкцією статті розмірі для нього є непомірним, так як він є пенсіонером з невеликою пенсією, у 2017 році переніс інсульт головного мозку, має 3 групу інвалідності, у зв`язку з чим потребує постійного медичного лікування, на що витрачається більша частина його пенсії.

Суд, вислухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушником в судовому засіданні, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які відповідно до ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, та які повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ч.1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

З підпункту 2 пункту 10 постанови КМУ від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» вбачається, що перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п.п. 2 п. 10 постанови КМУ від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

При призначенні стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги щире розкаяння винного.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У пункті 18 рішенні Європейського суду з прав людини від 16.10.2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії» (пункт 18) Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар.

Відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин вчиненого правопорушення, оцінивши подані докази у їх сукупності, з огляду на те, що ОСОБА_1 вперше вчинив вказане правопорушення, визнав факт порушення умов карантину, щиро розкаявся, висловив критичну оцінку своїх дій, враховуючи всі обставини справи, які свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, відсутність суттєвих негативних наслідків для суспільства та окремих громадян, приймаючи до уваги дані про ОСОБА_1 який є пенсіонером, інвалідом 3 групи, у зв`язку з чим потребує постійного медикаментозного лікування, суд вважає, що у даному випадку, особу що притягається до адміністративної відповідальності, слід звільнити від відповідальності, на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст. ст. 22, 33, ч.1 ст. 44-3, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 44-3 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, справу провадженням закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова