ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рєпін К.К., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ідентифікаційний код не встановлено, не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

Згідно протоколу, 15.10.2019 року о 11:30 год., в м. Херсоні по вул. Л. Толстого 25, водій ОСОБА_1 , керував т/з Chery Amulet д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення кординації руху, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому порядку, водій відмовився, у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив проти притягнення його до адміністративної відповідальності посилаючись на те, що транспортним засобом у день вказаний у протоколі він взагалі не керував, матеріали справи не містять доказів, що він керував транспортним засобом. Свідки, які підписали протокол про адміністративне правопорушення не бачили, що він керував автомобілем.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні документи, які були досліджені у судовому засіданні:

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких водій т/з Chery Amulet д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу відмовився продути алкотестер, а також відмовився пройти медичний огляд на стан сп`яніння в найближчому лікарняному закладі;

-письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до яких водій т/з Chery Amulet д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 керував вказаним т/з з ознаками алкогольного спяніння;

- відеофайл з нагрудного відеореєстратора поліцейського;

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи судом вжито вичерпних заходів для забезпечення явки та допиту у судовому засіданні свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проте зазначені особи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, а нормами КУпАП примусовий привід свідка не передбачений.

Таким чином, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підтверджені усними поясненнями цих свідків під час судового розгляду, а тому на думку суду з урахуванням заперечень особи, що притягується до адміністративної відповідальності щодо неправдивості його звинувачень у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, не можуть бути визнані допустимим доказом.

Також, суд визнає недопустимим доказом письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки в них наявні виправлення коректором та ці виправлення належним чином не завірені.

Крім того, з відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського не видно, що ОСОБА_1 керував т/з і як зафіксовано на цьому відеозаписі ОСОБА_1 пояснював поліцейським, що він т/з не керував на що поліцейський повідомив йому та присутнім свідкам, що у нього наявний відеозапис, який доводить, що ОСОБА_1 керував т/з.

Разом з тим, такий відеозапис до матеріалів справи не надано.

Отже, дослідженням матеріалів справи встановлено, що вони не містять беззаперечних доказів на підтвердження викладених у складеному стосовно ОСОБА_1 протоколі обставин.

Інших доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 було порушено вимоги п. 2.5 ПДР України, матеріали справи не містять і під час судового розгляду, в тому числі, як було зазначено вище, шляхом допиту свідків, здобуто не було.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст.6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 251-252, 280, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

СуддяРєпін К.К.