справа № 415/7641/20
провадження № 3/415/2024/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" грудня 2020 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Лисичанська Луганської області, громадянку України, працюючу робітником комплексного прибирання КП ЛЖЕК № 5, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , яка є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ухиляється від виконання, передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітньої доньки, яка 27 листопада 2020 року, близько 19 години 30 хвилин, пішла з дому та своєчасно не повернулась до місця проживання.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП визнала повністю, пояснивши, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю донькою ОСОБА_3 , яка 27 листопада 2020 року, близько 19 години 30 хвилин, пішла гуляти з подругою та вчасно додому не повернулась, а оскільки, раніше такого з нею не траплялося, злякавшись за життя та здоров`я доньки, вона, 28 листопада 2020 року о 07 годині 40 хвилин, звернулася до Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області з заявою про зникнення дитини. Того ж дня співробітники поліції повернули доньку додому. У зв`язку з тим, що вона заявляла доньку у розшук, працівниками поліції відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення, другий примірник якого вона отримала. У вчиненому щиро розкаялася, свою провину усвідомила, з донькою провела виховну бесіду, в ході якої остання просила вибачення за вчинене та зобов`язалася подібного більше ніколи не вчиняти. Просила суд суворо її не наказувати, оскільки вона є одинокою матір`ю та вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, вислухавши пояснення правопорушниці та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушницею у судовому засіданні, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які відповідно до ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, та які повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі:

- поясненнями неповнолітньої ОСОБА_2 , наданими в присутності матері, згідно яких, 27 листопада 2020 року, близько 19 години 30 хвилин, вона пішла гуляти з подругою ОСОБА_4 , але завчасно додому не повернулась, залишившись ночувати у подруги, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 . Мамі про своє місце знаходження вона не повідомляла. Мобільного телефону у неї з собою не було, була тільки її сім-карта НОМЕР_1 . 28 листопада 2020 року, в ранці, коли вона вставила свою сім-карту у мобільний телефон подруги, їй зателефонувала мати і повідомила, що подала заяву на її розшук. Потім їй на карту подзвонили співробітники поліції, яким вона повідомила про своє місце знаходження, після чого її та подругу забрали з вищевказаного місця, а пізніше передали матері (а.с.13-14).

Згідно копії свідоцтва про народження: НОМЕР_2 від 26.02.2004, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, вбачається, що матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 (а.с. 8).

Відповідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Положення ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України передбачають право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Враховуючі вищенаведене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, органом поліції кваліфіковані правильно, оскільки вона ухиляється від виконання, передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітньої дитини.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушниці виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

При призначенні стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 працює, не є особою з інвалідністю, незаміжня, є одинокою матір`ю, вперше притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні своєї провини не спростовувала, щиро розкаялася.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушниці, суд приймає до уваги повне визнання вини та щире розкаяння винної.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушниці, суд не вбачає.

У пункті 18 рішенні Європейського суду з прав людини від 16.10.2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії» (пункт 18) Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар.

Відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин вчиненого правопорушення, оцінивши подані докази у їх сукупності, з огляду на те, що ОСОБА_1 вперше вчинила вказане правопорушення, свою провину усвідомила, щиро розкаялася, що є обставиною, що пом`якшує відповідальність, висловила критичну оцінку своїх дій, враховуючи всі обставини справи, які свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, відсутність суттєвих негативних наслідків від вчиненого, приймаючи до уваги дані про ОСОБА_1 , яка не є особою з інвалідністю, працює, неодружена, є одинокою матір`ю, крім того, є підстави вважати, що вона не буде допускати подібного надалі, суд вважає можливим застосувати до останньої ст. 22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 13, ч.1 ст. 184, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 184 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, справу провадженням закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова