П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Зими А.Б.

розглянувши матеріали, які надійшли з Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 09.11.2020 р. голова Херсонської міської ради, -

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 09.11.2020 р. було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого 28.10.2020 р. за вих. №9263.2/20/47 на адресу Херсонської міської ради було надіслано лист з вимогою надати на адресу регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в АР Крим та м. Севастополі (далі Уповноважений) статистичну інформацію щодо кількості складених протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 197 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесених постанов про накладення адміністративного стягнення у відношенні жителів тимчасово окупованої території АР Крим та внутрішньо переміщених осіб з їх числа в строк до 05.11.2020 р., проте станом на вказану дату на адресу регіонального представництва відомості про належне виконання вимоги Уповноваженого не надходили.

Дії ОСОБА_1 за вказаним протоколом кваліфіковано за ст. 188-40 КУпАП, а саме: невиконання законних вимог Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. У своїх письмових поясненнях просив закрити провадження по справам у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, зазначивши, що чинними законодавчими актами з питань організації діяльності Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради, статистичною звітністю, будь-якими іншими документами не встановлено обов`язку створення, ведення, узагальнення, складання, використання, обліку інформації щодо кількості складених протоколів та винесених постанов за ст. 197 КУпАП. Крім того зазначена інформація у жодному вигляді не створювалась. Технічно здійснити вибірку інформації із 45729 справ осіб, місце проживання яких зареєстроване з 01.04.2016 р. без зупинення роботи відділу не можливо, оскільки здійснити автоматичну вибірку запитуваної інформації неможливо. Крім того, просив звернути увагу, що лист Уповноваженого не є актом реагування, обов`язковим для виконання в розумінні Закону України «Про уповноваженого з прав людини», який є обов`язковим для виконання.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 09.11.2020 р., складеного за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ст. 188-40 КУпАП, в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке полягало у не виконанні законної вимоги представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини направленої листом №9263.2/20/47 від 28.10.2020 р. щодо надання статистичних відомостей щодо кількості складених протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 197 КУпАП, винесених постанов про накладення адміністративного стягнення у відношенні жителів тимчасово окупованої території АР Крим та внутрішньо переміщених осіб з їх числа в строк до 05.11.2020 р.;

- листом регіонального представника Уповноваженого в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 28.10.2020 р. за вих. №9263.2/20/24, адресованого голові Херсонської міської ради ОСОБА_1 , відповідно до змісту якого затребувано статистичну інформацію щодо кількості складених протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 197 КУпАП, винесених постанов про накладення адміністративного стягнення у відношенні жителів тимчасово окупованої території АР Крим та внутрішньо переміщених осіб з їх числа в строк до 05.11.2020 р.;

- листом Херсонського міського голови ОСОБА_1 від 02.11.2020 р. №8-9304-3/12, яким регіональному представникові Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі повідомлено про неможливість здійснення вибірки зі справ суб`єктів звернень наданих адміністративних послуг, починаючи з 01.04.2016 р. за всіма адресами та фізичними особами Реєстру територіальної громади м. Херсона;

- постановою Херсонської міської виборчої комісії №106 від 16.11.2015 р., якою визнано обраним Херсонським міським головою ОСОБА_1 ;

Дослідивши наведені вище докази, суд враховує таке.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради з прав людини» (далі Закон) метою парламентського контролю, який здійснює Уповноважений, є: 1) захист прав і свобод людини і громадянина, проголошених Конституцією України, законами України та міжнародними договорами України; 2) додержання та повага до прав і свобод людини і громадянина суб`єктами, зазначеними у статті 2 цього Закону; 3) запобігання порушенням прав і свобод людини і громадянина або сприяння їх поновленню; 4) сприяння приведенню законодавства України про права і свободи людини і громадянина у відповідність з Конституцією України, міжнародними стандартами у цій галузі; 5) поліпшення і подальший розвиток міжнародного співробітництва в галузі захисту прав і свобод людини і громадянина; 6) запобігання будь-яким формам дискримінації щодо реалізації людиною своїх прав і свобод; 7) сприяння правовій інформованості населення та захист конфіденційної інформації про особу.

Статтею 13 Закону визначено права Уповноваженого, серед яких, з огляду на предмет складеного протоколу, слід відзначити наступні: право на ознайомлення з документами, у тому числі тими, що містять інформацію з обмеженим доступом, та отримання їх копій в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, органах прокуратури, включаючи справи, які знаходяться в судах; право вимагати від посадових і службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності сприяння проведенню перевірок діяльності підконтрольних і підпорядкованих їм підприємств, установ, організацій, виділення спеціалістів для участі у проведенні перевірок, експертиз і надання відповідних висновків; направляти у відповідні органи акти реагування Уповноваженого у разі виявлення порушень прав і свобод людини і громадянина для вжиття цими органами заходів; право перевіряти стан додержання встановлених прав і свобод людини і громадянина відповідними державними органами, в тому числі тими, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, здійснюють виконання судових рішень, вносити в установленому порядку пропозиції щодо поліпшення діяльності таких органів у цій сфері.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, об`єднання громадян, підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, посадові та службові особи, до яких звернувся Уповноважений, зобов`язані співпрацювати з ним і подавати йому необхідну допомогу, зокрема: 1) забезпечувати доступ до матеріалів і документів, у тому числі на засадах, визначених законодавчими актами щодо захисту інформації з обмеженим доступом; 2) надавати інформацію і давати пояснення стосовно фактичної і правової підстави своїх дій та рішень; 3) розглядати пропозиції Уповноваженого щодо поліпшення їх діяльності у сфері захисту прав і свобод людини і громадянина та у місячний строк з дня одержання пропозицій надавати вмотивовану письмову відповідь на них.

Відповідно до п. 6.3. Положення про представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 26.07.2012 р. №7/8-12, останній серед іншого має право на ознайомлення з документами та отримання їх копій в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, органах прокуратури, включаючи справи, які знаходяться в судах.

Актами реагування Уповноваженого щодо порушень положень Конституції України, законів України, міжнародних договорів України стосовно прав і свобод людини і громадянина є конституційне подання Уповноваженого та подання Уповноваженого до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, обєднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових і службових осіб (ч. 1 ст. 15 Закону).

Враховуючи наведене, можна дійти висновку, що метою та наслідком реалізації прав Уповноваженого є захист прав та свобод особи, для чого останній наділений певними «інструментами». В той же час за змістом листа Уповноваженого не можна дійти висновку про те, з якою метою запит здійснено і в результаті яких порушень допущених органом місцевого самоврядування Херсонською міською радою. Також наведений документ не відповідає вимогам до актів реагування Уповноваженого, хоча останній не був позбавлений можливості ініціювати ознайомлення з відповідними документами, запит щодо яких ним було здійснено.

Крім того, дійсно ані Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ані постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. №207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» не передбачено узагальнення інформації (статистичних даних) щодо кількості складених протоколів та винесених постанов про адміністративне правопорушення за ст. 197 КУпАП, а відповідно запит Уповноваженого не міг бути ідентифікований як обов`язковий до виконання Херсонською міською радою. Крім того, останньою було надано відповідь з мотивуванням причин, по яких запитувана інформація не може бути узагальнена, а тому беззаперечно стверджувати про не виконання вимог Уповноваженого підстав немає.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 188-40 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 188-40, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська