Справа № 206/5402/20
Провадження № 3/206/2326/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Плінська А.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2020 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 .

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №663395 зазначено, що 27.11.2020 року о 22-49 год. ОСОБА_1 не припинила діяльність кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 приймала відвідувачів, чим порушила правила щодо карантину людей та вимоги п.п.11 п.10 Постанови КМУ від 22.07.2020 року за №641.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину не визнала, просила суд закрити провадження по справі, оскільки у зазначений в протоколі час у кафе відвідувачів не було, нею обслуговувались клієнти тільки на винос, що не заборонено законом.

Отже, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

В ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи,яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою,яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 44-3 КУпАП наступає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 допустила порушення вимог підпункту 11 пункту 10 постанови КМ України №641 від 22.07.2020 року.

Підпунктом 11 пунктом 10 Постанови КМУ Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2№641 від 22.07.2020 року зі змінами та доповненнями, на території України на період дії карантину забороняється: робота після 22-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази не може дійти висновку про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення та наявність в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять об`єктивних даних, які б свідчили, що ОСОБА_1 в зазначені в протоколі час та дату продовжила роботу кафе-бару «Beer Time».

Так, з переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що в зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час та дату відвідувачі у кафе-барі «Beer Time», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги,19а були відсутні, робота закладу після 22-ї години здійснювалась лише по обслуговуванню замовлень на винос.

Щодо долученого в якості доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП рапорту працівника поліції, то в розумінні правової позиції висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року №489/4827/16а вбачається, що свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, тому і рапорт який був складений поліцейським не можна вважати доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

Також не є належним доказом на підтвердження провини ОСОБА_1 долучені до протоколу письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , оскільки безпосереднім очевидцем подій викладених у протоколі він не був, а лише бачив через вікно кафе, як за співробітниками поліції до приміщення бару зайшла дівчина.

Таким чином, докази, які б могли спростувати встановлені обставини щодо недоведеності провини ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні, тоді як, виходячи з принципу змагальності сторін, саме держава, в особі уповноважених нею органів внутрішніх справ (Національної поліції), зобов`язана відповідними доказами довести перед судом винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

Положеннями п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи наведене, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.44-3 КУпАП підлягає закриттю у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити, в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Плінська