Справа № 591/7191/20 Провадження № 3/591/2691/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Клімашевська І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , зі слів не працює,-

за ст. 44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протокола про адміністративне правопорушення від 12 листопада 2020 року серії АА №651471, ОСОБА_1 12.11.2020 об 01-50 год, у м.Суми по вул. Харківська, 22, перебував на вулиці без документів, що посвідчують його особу, чим порушив пп. 2 п.10 Постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №641 від 22.07.2020 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП (в редакції від 17.03.2020, що діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Від останнього не надходило ані до канцелярії суду, ані на електронну адресу суду письмових пояснень по суті складеного протоколу, а також жодних заяв про відкладення розгляду справи.

Суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник (зацікавлена особа) зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, з метою недопущення закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності було прийнято рішення розглянути справу у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 , на підставі доказів, що наявні в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, слід зробити наступні висновки.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правпорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Згідно пп.2 п.10 Постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №641,- на території України на період карантину забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Таким чином, під час запроваджених карантинних заходів на осіб було покладено додаткові обов`язки, зокерма, мати при собі документи, для швидкої ідентифікації вказаних осіб.

Дослідивши адміністративні матеріали справи, вважаю, що ті фактичні дані, що містяться у протоколі від 12 листопада 2020 року серії АА №651471, а також в доданих до протоколу матеріалах, наданих Управлінням патрульної поліції в Сумській області, дають підстави стверджувати, що у діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП, з огляду на наступне.

Так, з оглянутого в судовому засіданні відео, що надійшло разом із протоколом про адміністративне правопорушення від УПП в Сумській області, вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб Volkswagen Passat за порушення ПДР. Під час спілкування з водієм даного транспортного засобу, з пасажирського місця вийшов ОСОБА_1 , який почав вимагати пояснень у працівників поліції з приводу зупинки т/з, в якому він їхав. Після того, як працівники поліції повідомили, що вони будуть спілкуватись безпосередньо із водієм даного т/з, ОСОБА_1 почав поводити себе агресивно. При цьому , працівники поліції, почали з`ясовувати його особу та повідомили його щодо необхідності надати документи, на що він в категоричній формі відмовся це робити. Після роз`яснень працівників поліції щодо обов`язку кожної особи на період карантину мати при собі документи, що посвідчують особу, який був введений Постановою КМУ, ОСОБА_1 починає поводити себе ще більш агресивно. Після доставлення його до відліку поліції, після неодноразових намагань працівників поліції з`ясувати чи є у нього при собі документи, що посвідчують його особу, ОСОБА_1 нічого не пояснює, а тільки продовжує ображати працівників поліції.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості.

Отже, не дотримавшись передбаченого обов`язку щодо необхідності мати з собою документи, що посвідчують особу, ОСОБА_1 порушив встановлені Постановою КМУ «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №641 від 22.07.2020 року правила щодо карантину людей, тобто в його діях наявний склад адміністративного правопорушенняст.44-3 КУпАП (в редакції від 17.03.2020, що діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення).

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника необхідно стягнути судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст. 40-1, ст. 44-3, ст. 283, ст. 284 КУпАП суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 420,40 гривень (р/р UA0026001; отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ- 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП), найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського Апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя І.В. Клімашевська