Справа № 647/3098/20
№ провадження 3/647/2378/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2020 року Суддя Бериславського районного суду Херсонської області Кириленко М.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер не надано,

у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

08.11.2020 року о 02-30 год. на а/д Херсон- Генічеськ 59 км, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з рота, тремтіння рук, почервоніння очей, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить виклик до суду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - bs.ks.court.gov.ua, направлені на вказану ним адресу рекомендовані поштові повідомлення до суду повернуті з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Виходячи з положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі Смірнов проти України, відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, не є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Отже, ураховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе провести розгляд даної справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного висновку.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №095886 від 08.11.2020 року зазначено про наявність у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння та вказані такі ознаки: запах алкоголю з рота, тремтіння рук, почервоніння очей.

Також матеріали містять пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від продуття алкотестеру та від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З власноруч написаних пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останній 07.11.2020 року о 18-00 год. вживав алкоголь, а 08.11.2020 року о 02-35 год. керував автомобілем.

Крім того судом було переглянуто відеозапис з нагрудних камер поліцейських, яким підтверджуються факти, зафіксовані протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №095886 від 08.11.2020 року.

За таких обставин, судом встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилось в ухиленні від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушено вимоги п.2.5 ПДР України.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, вивчивши матеріали справи враховується, характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, суд вважає необхідним призначити правопорушнику адміністративне покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір у визначеному законом розмірі.

Керуючись ст.40-1, ч.1 ст.130 КУпАП, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 гривень. Судовий збір перераховувати на номер рахунку (IBAN) UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ /22030106, код за , банк отримувач Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106, пункт 5.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова набрала законної сили _________2021 року.

Суддя М.О.Кириленко