Справа № 473/5069/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

"08" січня 2020 р. м. Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області - Домарєва Н.В.,

за участю секретаря судових засідань - Козаченко О.І.,

особи, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до відповідальності - адвоката Лукіянчина І.П.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Доманівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст.130 КУпАП, В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення БД №260032 від 12.12.2019 року, ОСОБА_1 12.12.2019 р. о 00 год. 05 хв., в смт. Доманівка Миколаївської області, по вул. Свободи, в порушення п. 2.5 ПДР України, керував транспортним засобом - мотоциклом «Ява 350», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні даного правопорушення не визнав та пояснив, що 12.12.2019 р. вночі разом з другом в умовах недостатньої видимості внаслідок туману, повертався додому на мотоциклі, знаходячись за кермом. Зробивши зупинку в смт. Доманівка, вони стояли поряд з мотоциклом та перекурювали. В цей час до них під`їхав поліцейський, який, побачивши в руках його друга пляшку з вином, запропонував ОСОБА_1 пройти тест на ступінь алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився. Пройти медичний огляд в лікарні йому не пропонували. Після цього вони поїхали до відділку поліції, де в службовому кабінеті відносно нього було складено протокол за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, хоча пройти такий огляд в медичному закладі йому запропоновано не було та відповідне направлення не видавалось. По спливу приблизно однієї години очікування в кабінеті, прийшли свідки, які підписали складений за їх відсутності протокол.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Лукіянчин І.П. в судовому засіданні провадження у справі просив закрити через недоведеність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Так, захисник вказав, що на той момент, коли працівник поліції під`їхав до ОСОБА_1 , останній транспортним засобом не керував, протокол стосовно нього складено не на місці зупинки, а у відділенні поліції, жодних свідків при цьому не було, направлення до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не видавалось.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12.12.2019 р. /а.с. 3, 4/, відповідно до яких вони були запрошені працівниками поліції в якості понятих при оформленні протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмовився проходити медичний огляд на стан сп`яніння. Вказані свідки викликалися до суду, про що були повідомлені належним чином /а.с. 16, 17/, однак, з невідомих причин не з`явилися, а тому суд був позбавлений можливості перевірити їх покази безпосередньо.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , надані поліцейському, не можуть бути прийняті судом як належний доказ з огляду на висновок Верховного Суду, викладений в Постанові 27.06.2019 р. (справа №560/751/17, адміністративне провадження №К/9901/2047/18), згідно із яким: «26. Суд зауважує, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. 27. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. 32. …вказані пояснення не є належними доказами правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення».

Така Постанова Верховного Суду має обов`язковий характер для її застосування судом, оскільки згідно із ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України від 2червня 2016року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»: «5. Висновки щодо застосування норм права, викладені упостановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. 6. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права».

Так, в судовому засіданні, крім протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, було оглянуто відеозапис від 12.12.2019 р., зроблений працівниками поліції. Відповідно до ст. 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення. Суд вважає цей відеозапис недопустимим доказом, оскільки на ньому не зафіксовано факт зупинки поліцією ОСОБА_1 безпосередньо під час керування транспортним засобом з наявністю ознак алкогольного сп`яніння та його відмову від проходження медичного освідування на відповідну пропозицію, зроблену у встановленому законом порядку.

Дослідивши наявні докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. При цьому, згідно із ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 р., водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений: ст. 266 КУпАП; Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. №1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі»; «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. за №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 р. за №1413/27858; Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р. із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 р. №476, від 28.10.2015 р. №888.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4, 6 розділу X зазначеного вище Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. №1395 «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП», водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103 (зі змінами); огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства; у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Згідно ст.252 КУпАП, оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Пунктами 4.1 та 4.2 Рішення КСУ від 22.12.2010 р. №23-рп/2010 рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), передбачено наступне:

4.1. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

4.2. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. У контексті питання, що розглядається, Конституційний Суд України враховує положення статей 9, 33, 248, 268 Кодексу. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В ході судового розгляду було встановлено, що досліджені матеріали справи не містять прямих доказів того, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом та після цього відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за наявності ознак такого сп`яніння, відсутні й докази присутності при цьому двох свідків та надання працівниками поліції направлення на медичний огляд з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або у медичному закладі, як того вимагає законодавство, а тому всі сумніви слід тлумачити на його користь.

Оскільки суду не надано належних, допустимих та несуперечливих доказів умисного вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме його відмови від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, на підставі положень ст.247 КУпАП провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.В.Домарєва