ПОСТАНОВА

іменем України

22 грудня 2020 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Качаленко Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Федорцової І.С.,

захисника Саєнка О.М.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

свідка ОСОБА_2

розглянув справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ФОП « ОСОБА_3 » - водій, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі матеріалів, які надійшли від Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2020 року о 01.20 год. у м.Торецьк по вул.Володимирська ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП ЦМЛ м.Торецьк від 17.10.2020 року, чим порушив п.2.9 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та пояснив наступне. Він увечері повернувся з роботи та випив пива, через деякий час подзвонив друг та запросив його в гості. Дружина сіла за кермо автомобіля та вони разом поїхали. Автомобіль дружина залишила на дорозі біля будинку по вул.Володимирська. Він разом із другом стояв біля під`їзду і в цей час під`їхав «Дастер» та працівники поліції попросили відігнати автомобіль з дороги, оскільки він заважав їм проїхати. Він їм сказав, що водія не має, але працівник поліції все одно попросив відігнати автомобіль з дороги. На вимогу працівника поліції він сів за кермо та відігнав автомобіль за кут будинку. Перед тим як він зупинив автомобіль, працівники поліції включили мигалки та рухались за ним. Після того як він зупинив автомобіль та вийшов з нього, працівник поліції відібрав у нього пояснення та запитав, чи вживав він алкогольні напої, після чого запропонував проїхати в лікарню. На проходження огляду він погодився і проїхав в лікарню.

Аналогічні письмові пояснення ОСОБА_1 , надані працівникам поліції ще 17.10.2020, містяться у матеріалах справи (а.с.4), що вказує на послідовність його свідченнь, ОСОБА_1 свою позицію не змінював, показання не викривляв.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснила, що 16.10.2020 року ввечері близько 21.30 вона разом з чоловіком поїхали на вулицю Володимирська, чоловік до друга, а вона до подруги. За кермом автомобіля знаходилась вона, коли приїхали, ключі вона залишила в автомобілі та пішла до подруги, чоловік залишився біля машини з другом, вони пили пиво. У подруги вона пробула трохи більше ніж годину. Коли вийшла на вулицю то побачила, що чоловіка немає. Почала йому дзвонити, але він з невідомих причин її дзвінок скидав. Пройшовши повз будинок вона бачила, що їх автомобіль стоїть за будинком та вирішила піти додому пішки. Коли чоловік повернувся він їй розказав, що його затримала поліція, попросили відігнати автомобіль з дороги, а потім повезли в лікарню з метою виявлення стану сп`яніння. Наразі свідок вагітна, наполягає, що того вечора чоловік п`яний за кермом її не віз.

Крім того, в судовому засіданні був дослідженний долучений до матеріалів справи диск з двома відеозаписами. На яких зафіксовано як автомобіль «Дастер» прямує за автомобілем ВАЗ 21099, зупинившись на розі будинку, з автомобіля ВАЗ вийшли два чоловіки, один з яких ОСОБА_1 . Працівник поліції попросив документи та водійське посвідчення, на що ОСОБА_1 запитав навіщо водійське, просили тільки від`їхати. Після чого було запропоновано проїхати в лікарню для проходження медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, ОСОБА_1 погодився.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Саєнко О.М. зауважив, що працівники поліції фактично спровокували правопорушення, коли наполягали, щоб ОСОБА_1 відігнав машину, хоча він їм і відмовляв. Машину переставив, бо поліцейські наполягали. Це підтверджується дослідженими відеозаписами, на яких чутно, що поліцейські кажуть, що він вже поїхав, а потім ОСОБА_1 говорить про те, що це вони його попросили. Адвокат Саєнко О.М. просив при ухваленні рішення врахувати, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, має на утриманні малолітню дитину та вагітну дружину, та є єдиним годувальником в родині, працює в ФОП « ОСОБА_3 » водієм і позбавлення права керування транспортними засобами поставить у скрутне матеріальне становище його родину.

Заслухав пояснення ОСОБА_1 , позицію захисника Саєнка О.М., допитав свідка ОСОБА_2 , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №070192 від 07.11.2020 року, результатом аналізу №7/1 від 17.10.2020 року, висновком КНП ЦМЛ м.Торецьк від 17.10.2020 року, поясненнями ОСОБА_1 наданими в судовому засіданні.

Суд проаналізував докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності, достатності та вважає доведеною повністю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, оскільки він порушив Правила дорожнього руху України:

«п.2.9 «а»» - яким водієві забороняється, керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Беручи до уваги пояснення ОСОБА_1 щодо обставин складення протоколу, його ставлення до події, визнання вини та щире каяття, з огляду на те, що ОСОБА_1 раніше не притягався до адміністративної відповідальності, працює водієм в ФОП " ОСОБА_3 ", має на утриманні малолітню дитину та вагітну дружину і є єдиним годувальником в родині, суд вважає, що позбавлення права керування транспортним засобом вочевидь поставить у скрутне матеріальне становище сім`ю правопорушника.

Разом з тим, суд бере до увагу поведінку працівників поліції, яка має ознаки провокації правопорушення. Сукупність досліджених доказів вказує на те, що працівники поліції спочатку висунули вимогу до особи, яку підозрювали у нетверезому стані, відігнати автомобіль, а після того як особа підкорилась, оформили протокол за ст.130 КУпАП. Суд констатує, що формальний підхід до виявлення та фіксації такого серйозного правопорушення, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з боку поліцейського є неприпустим, оскільки наражає на небезпеку оточуючих та не відповідає завданням поліції визначеним Законом України «Про Національну поліцію», зокрема, пунктів 1, 3 статті 23, відповідно до яких поліція здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень та вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. А не провокує їх вчинення чи продовження.

В даному випадку такі вимоги закону дотримані не були, а в діях поліцейського вбачається формальний підхід в оформленні матеріалів, такі дії є несумісними із завданням поліції, на яку відповідно до закону покладено обов`язок запобігання вчиненню правопорушень.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення не становить такого ступеня протиправності, яке характерне для ст.130 КУпАП, а тому у даному конкретному випадку правопорушення є малозначним, у зв`язку з чим, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Також суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для стягнення з правопорушника судового збору, передбаченого ст. 40-1 КУпАП, оскільки адміністративне стягнення на нього не накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з малозначністю на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд.

Суддя Є.В. Качаленко