Справа № 585/1714/20
Номер провадження 3/585/665/20
П О С ТА Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2020 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Машина І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , майстра-номера обслуги 3 реактивної артилерійської батареї 1 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ,
за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -
встановила:
Як вбачається з протоколу А1476 № 45 про військове адміністративне правопорушення від 15 липня 2020 р., відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.02.2020 № 33 солдат ОСОБА_1 призначений на посаду майстра-номера обслуги 3 реактивної артилерійської батареї 1 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .
Визначення особливого періоду міститься в абзаці 11 статті 1 Закону України Про оборону України, відповідно до якої особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: або оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент введення воєнного стану в Україні чи в окремих її місцевостях. Таким чином, відповідно до положень статті 1 Закону України Про оборону України з моменту оголошення Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 Про часткову мобілізацію в Україні настав особливий період. Відповідно, мобілізація, яка оголошувалась Указами Президента є частиною особливого періоду.
Поряд з тим, відповідно до рішення Вищого адміністративного суду України у справі №800/582/14 від 16.02.2015 закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду. Такий чином, в Україніособливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває по теперішнійчас. Аналогічна думка висловлена Верховним Судом у постанові від 30.05.2018 у справі №521/12 726/16-й (касаційне провадження №61- 16144св18).
Відповідно до вимог ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок. Відповідно до вимог статті 16 названого статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Згідно статей 1-5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна досягається шляхом виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, підтримання у військових частинах (підрозділах) статутного порядку. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, неухильно виконувати вимоги військових статутів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями.
Однак, 13.07.2020 року о 08:00 солдат ОСОБА_1 не прибув на службу після вихідного дня (12 липня 2020 року) до 1 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 у пункт тимчасової дислокації у м. Ромни Сумської області. Після чого командуванням дивізіону були організовані заходи, щодо розшуку даного військовослужбовця.
13.07.2020 року близько 13:00 солдат ОСОБА_1 командуванням дивізіону був виявлений в м. Ромни, біля Регіонального сервісного центрі МВС України в Сумській області по вул. Полтавська, 4а, в стані наркотичного сп`яніння та близько 14:00 13.07.2020 був доставлений до розташування 1 реактивного артилерійського дивізіону у м. Ромни, Сумської області.
Таким чином, в період з 08:00 13.07.2020 по 14:00 13.07.2020 солдат ОСОБА_2 , недбало ставлячись до військової служби, не повернувся в пункп тимчасової дислокації військової частини у м. Ромни, Сумської області, чим в умовах особливого періоду вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 cт. 172-15 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою вину у скоєнні даного правопорушення.
Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши справу про адміністративне правопорушення, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 за ст. 172-15 КУпАП.

Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується відомостями, зазначеними в протоколі А1476 № 45 про військове адміністративне правопорушення від 15.07.2020, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 15.07.2020, які підтвердили обставини вчинення адміністративного правопорушення, висновком щодо результатів медичного огляду КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» від 13.07.2020.

Відповідно до ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За таких обставин суд, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , який за місцем несення служби характеризується посередньо, вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП у виді штрафу в розмірі ста сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.
На підставі положень ч. 2 ст. 172-15, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -
постановила:
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді ста сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян 2380,00 грн. (дві тисячі триста вісімдесят гривень 00 коп.).
Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (внесення подання прокурора) цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подається до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ І. М. Машина