Справа №: 148/1901/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Саламаха О.В. розглянув матеріали, що надійшли з Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , працюючого різноробочим у ПрАТ «Миронівський хлібопродукт», за ч. 2 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду надійшли адміністративні матеріали, у яких зазначено, що 01.11.2020 близько 23:00 год. ОСОБА_1 вчинив сварку з співмешканкою ОСОБА_2 під час якої ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив насильство у сім`ї психологічного характеру.

Крім того, ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків по вихованню, навчанню і забезпеченню необхідних умов життя своїх неповнолітні дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які 01.11.2020 близько 23:00 год. під час сімейної сварки самовільно пішли з дому, чим було створено загрозу життю або їх здоров`я.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення пов`язаного з домашнім насильством, оскільки з його вини сталася сварка з співмешканкою, однак діти самовільно покинули місце проживання, від батьківських обов`язків він не ухиляється.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протоколи про вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 2), пояснення (а.с. 4 - 7), рапорт (а.с. 8), суд встановив наступне.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП, передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства фізичного і психологічного характеру; ч. 1 ст. 184 КУпАП, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Частиною 1, 2 статті 33 КУпАП, встановлено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність

Таким чином, в судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тому з врахуванням вимог ст. 33-35 цього ж Кодексу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, суд приходить до висновку про необхідність застосування стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу.

Даний вид адміністративного стягнення згідно ст. 23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яке досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Частиною 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки, з 01.01.2020 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102 грн., тому вважаю за необхідне, що з правопорушника підлягає стягненню 420,40 грн. судового збору в прибуток держави.

В частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, слід зазначити наступне.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Протокол серії АПР18 № 398447, складено за ч. 1 ст. 184 КУпАП, за вчинення ОСОБА_1 протиправних дій пов`язаних з ухиленням від виконання обов`язків по вихованню, навчанню і забезпеченню необхідних умов життя дітей, однак усі зібрані по справі докази стосуються вчинення ОСОБА_1 сварки і насильства у сім`ї щодо співмешканки.

Жодних доказів пов`язаних з ухиленням останнього від виконання батьківських обов`язків, посадовою особою органу поліції, що склала протокол, не зібрано.

Відомості про свідків у протоколі відсутні, а відтак останні не можуть бути викликані судом для підтвердження або спростування обставин зазначених у ньому.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 40-1, 184, 283, 287, 289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ВизнатиОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до нього стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн.).

Стягнути зОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету 22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), на користь держави суму судового збору 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Адміністративну справу в частині про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, провадженням закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області О.В. Саламаха