Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/41/20
Провадження № 3/935/58/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 січня 2020 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши матеріали, що надійшли від Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173? Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 09.01.2020 від Коростишівського відділу поліції ГУНП у Житомирській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 173? Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №464027 від 01.01.2020 ОСОБА_1 20.12.2019 близько 20:00 год. за місцем свого проживання, а саме: в будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме: шарпав за одяг, умисні дії психологічного та фізичного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173? Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173? Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 шарпав за одяг свою співмешканку ОСОБА_2 , в умисні дії психологічного та фізичного характеру, проте, до матеріалів справи не долучені відомості про склад сім`ї ОСОБА_1 на підтвердження родинних стосунків між ним та ОСОБА_2 , що є доказом вчинення саме насильства в сім`ї.

До протоколу додано заяву ОСОБА_2 від 31.12.2019, в якій вона просить притягнути до адміністративної відповідальності її співмешканця ОСОБА_1 , який «на протів тривалого часу» вчиняє відносно неї неправомірні дії, а саме: насильство в сім`ї /а.с.3/, що також відповідає змісту письмових пояснень ОСОБА_2 від 31.12.2019. Відповідно до письмових пояснень останньої вона пояснює, що її співмешканець ОСОБА_1 останній час вчиняє відносно неї насильство в сім`ї, а саме: 20.12.2019 повернувся в стані алкогольного сп`яніння, вчиняв насильство в сім`ї близько 20 год. шарпав за одяг; 21.12.2019 близько 18 год. вчиняв психологічне насильство намагався затіяти бійку; 22.12.2019 близько 17 год. 30 хв. вчиняв фізичне насильство, шарпав за одяг; 24.12.2019 близько 21 год. 00 хв. в стані алкогольного сп`яніння, шарпав за одяг намагався затіяти бійку, погрожував фіз. розправою; 25.12.2019 близько 18 год. 05 хв. вчиняв психологічне насильство в сім`ї; 26.12.2019 близько 21 год. 00 хв. вчиняв психологічне насильство вимагав гроші; 27.12.2019 близько 22 год. 15 хв. вчиняв психологічне насильство в сім`ї; 28.12.2019 близько 23 год. 10 хв. вчиняв фізичне насильство, шарпав за одяг; 29.12.2019 близько 15 год. 00 хв. в стані алкогольного сп`яніння вчиняв насильство в сім`ї, погрожував, виражався нецензурною лайкою; 30.12.2019 близько 20 год. 18 хв. перебуваючи з похмілля вимагав гроші; 31.12.2019 близько 19 год. 50 хв. вимагав гроші в сумі 50 гривень шарпав за одяг, погрожував, виражався нецензурною лайкою /а.с.4/.

Інших речових доказів чи документів до протоколу, окрім копії паспорту ОСОБА_1 , не додано, що відповідає протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №464027.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином, буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

У рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, пояснив, що заяву, яку додано до протоколу, про визнання ним своєї вини, написано тільки щодо подій, які відбувалися саме 31.12.2019.

Приймаючи до уваги встановлені під час розгляду обставини, керуючись у тому числі ст. 62 Конституції України, приходжу до переконання, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні 20.12.2019 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173? Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження.

Керуючись статтями 7, 9, 173?, 245-247, 251-252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 20.12.2019 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173? Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко