Провадження № 3/742/127/20
Єдиний унікальний № 742/326/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Павлова В.Г.,

при секретарі Копань А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення № 742/326/20, яка надійшла від Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з 01.10.2019 року по 06.11.2019 року головний бухгалтер ДП «Прилуцьке лісове господарство», місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП -

за участі сторін:

прокурора Дятел В.С.,

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в період часу з 01.10.2019 року по 06.11.2019 року перебуваючи на посаді головного бухгалтера ДП «Прилуцьке лісове господарство» Чернігівського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та відповідно до пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII від 14.10.2014 року є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» в встановлений законом термін, під час припинення діяльності пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме звільнення з займаної посади, несвоєчасно подав, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції, а саме, подав таку декларацію 14.11.2019 року, хоча 06.11.2019 року останнього звільнено з займаної посади, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні визнав, щиро розкаювався та надав показання, що дійсно, після звільнення з посади головного бухгалтера ДП «Прилуцьке лісове господарство» він своєчасно не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

Прокурор Дятел В.С. в судовому засіданні наполягав на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки наявні беззаперечні докази її винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Суд, дослідивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин матеріалів адміністративної справи, розглянувши наявні докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, констатує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст.172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тобто, для кваліфікації діяння особи за ч.1 ст.172-6 КУпАП України необхідним є встановлення саме несвоєчасності подання декларації, тобто її подання поза строком, визначеним законом.

В судовому засіданні встановлено та сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 з 01.10.2019 року по 06.11.2019 року перебував на посаді головного бухгалтера ДП «Прилуцьке лісове господарство», а відтак, у відповідності до п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Як вбачається з наказу «Про припинення трудового договору по конторі лісгоспу» №92-к від 06.11.2019 року, ОСОБА_1 звільнено з роботи за власним бажанням на підставі ст.38 КУпАП.

Положеннями ч.2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до пп.2 п.5 розділу 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції 10.06.2016 № 3 «Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» декларація суб`єкта декларуванням, визначеного в абз.1 ч.2 ст.45 Закону, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Згідно п.2 Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 06.09.2016 № 19, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 11.2016 за № 1479/29609, припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування є день видачі трудової книжки суб`єкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, після звільнення з посади головного бухгалтера ДП «Прилуцьке лісове господарство» за власним бажанням зобов`язаний був подати відповідну декларацію до 23 год. 59 хв. 06.11.2019 року.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, окрім визнавальних пояснень наданих в судовому засідань та протоколу про адміністративне правопорушення №24/2020, об`єктивно підтверджується аналізом даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно якого декларантом подано відповідну декларацію лише 14.11.2019 року, тобто поза строком визначеним законом.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6, суд враховує характер та суспільну небезпечність вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь вини та відношення до скоєного, особу правопорушника: вік, соціальне положення та рівень правосвідомості, майновий стан, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності, наявність пом`якшуючої відповідальність обставини щире розкаяння, за умови відсутності обставин, які б її обтяжували та приходить до переконання, незначний період несвоєчасного неподання відповідної декларації, з огляду на дотримання принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення і заходом державного примусу, за умови відсутності негативних наслідків скоєного адміністративного правопорушення, про доцільність призначення адміністративного стягнення в межах мінімальної межі санкції статті, відповідно до ст.24 КУпАП, у виді штрафу.

Обставин, які б позбавляли можливості суд застосувати до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу не встановлено і на розгляд суду не надано. Окрім того, суд також вважає, що в даному випадку саме такий вид стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування

Згідно ст.401 КУпАП, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто, розмір судового збору складає 420,40 грн.

Керуючись ст.ст.36, 401,1726,221,283,284 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн 40 к.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст.307 КУпАП, штраф повинен бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцяти днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу.

Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду В.Г. Павлов