ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., розглянувши у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його представника адвоката Василець В.В., адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 083218 від 14.10.2020 року, встановлено, що 14.10.2020 року о 18 год. 15 хв. в м. Одесі, пляж «Ланжерон», 1А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MERCEDES-BENZ GL 500», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на приборі «Драгер» та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 року №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Василець В.В., надійшло клопотання про витребування доказівз Управління патрульної поліції ГУНП в Одеській області, а саме: копію безперервного аудіо-запису з нагрудних камер працівників поліції, копію безперервного аудіо-запису з реєстратора патрульного транспортного засобу, копію безперервного аудіо-запису зі стаціонарних камер зовнішнього спостереження, встановлених за програмою «Безпечне місто».

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився разом зі своїм представником адвокатом Василець В.В.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав. При цьому, ОСОБА_1 пояснив суду, що дійсно, 14.10.2020 року ввечері він керував транспортним засобом «MERCEDES-BENZ GL 500», д/н НОМЕР_1 , будучи в тверезому стані та приїхав до закладу «Терасса», де випив значну кількість алкоголю. Після цього до нього підійшли працівники поліції, які вивели його на вулицю, вказали, що він скоїв ДТП перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та запропонували йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на що він погодився. Коли в нього з четвертого разу не вийшло пройти вказаний тест, він виявив бажання проїхати до медичного закладу на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак працівники поліції вказали, що нікуди він не поїде і вони будуть складати на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 в судовому засіданні наголошував на тому, що він не керував в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом «MERCEDES-BENZ GL 500», д/н НОМЕР_1 , більше того, не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Адвокат Василець В.В. просив закрити провадження, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі, за порушення п. 2.5 ПДР, у зв`язку з тим, що працівниками поліції при складанні протоколу допущено порушення норм чинного законодавства, тому зібрані по справі докази винуватості останнього в інкримінованому йому правопорушенні є недійними.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов наступних висновків.

Визначаючи закон про відповідальність, який має застосовуватись у даному конкретному провадженні, суд виходить з наступного.

01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року (далі Закон №2617-VIII), яким запроваджується інститут кримінальних проступків, яким, у тому числі, Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1, відповідно до якої кримінальним проступком стало в тому числі і керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, 17 червня 2020 року Верховною радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-IX від 09.04.2020 року (далі Закон №720-IX), який 02 липня 2020 року було підписано президентом України, а 03 липня 2020 року опубліковано в офіційній парламентській газеті «Голос України». Зазначеним Законом виключено підпункт 171 Закону № 2617-VIII, яким Кримінальний кодекс доповнено статтею 286-1.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 Конституції України закон України набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Згідно з частиною першою ст. 139 Закону України від 10 лютого 2010 року № 1861-VI «Про Регламент Верховної Ради України» зі змінами та доповненнями, підписані Президентом України закони публікуються в газеті «Голос України» та у Відомостях Верховної Ради України, а також розміщуються на офіційному веб-сайті Верховної Ради України. Публікація законів та інших актів Верховної Ради України у цих друкованих засобах масової інформації є офіційною.

Згідно із частиною другою та третьою ст. 1 Указу Президента України від 10 червня 1997 року № 503/97 «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності», офіційними друкованими виданнями в яких здійснюється оприлюднення законів та інших актів Верховної Ради України є «Офіційний вісник України», газета «Урядовий кур`єр», газета «Голос України», «Відомості Верховної Ради України».

Виходячи з аналізу наведених Законів №2617-VIII та №720-IX, порядку та періоду набуття ними чинності, суд приходить до висновку, що кримінальна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за відмову від проходження освідування на стан сп`яніння, діяла в період з 01 по 02 липня 2020 року, та скасована з 03.07.2020 року і, починаючи з цього часу, тобто з 03.07.2020 року особи, які вчинили такі протиправні дії несуть адміністративну відповідальність, передбачену ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції, яка діяла до внесення в неї вищевказаних законодавчих змін.

При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що зміни до Законів щодо відповідальності водіїв транспортних засобів відповідно до Закону від 17.06.2020 року були внесені не у спосіб, встановлений КК та КУпАП (Законами про внесення змін до цих Кодексів та/або до кримінального процесуального законодавства України), а також того, що відповідно до редакцій ст. 130 КУпАП та ст. 286-1 КК, що викладені на офіційному сайті законодавства України Верховної Ради України, відповідальність водіїв транспортних засобів передбачена саме ст.286-1 КК і не передбачена ст.130 КУпАП, виходячи з принципу верховенства права (ст. 3 Конституції України), а також того, що на офіційному сайті Верховної Ради України законодавство викладено в Інформаційно-пошуковій системі «Законодавство України», яка дає змогу знайти документи, як за реквізитами так і за контекстом, однак ця система не є офіційним друкованим виданням, в яких здійснюється оприлюднення законів та інших актів Верховної Ради України відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 10 червня 1997 року № 503/97 «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» та ст. 139 Закону України від 10 лютого 2010 року № 1861-VI «Про Регламент Верховної Ради України».

Більш того, слід зазначити, що адміністративна відповідальність, по суті і за встановленими санкціями є більш м`якою порівняно з кримінальною і покращує становище особи, тому все, що покращує становище правопорушника має тлумачитися на його користь.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 083218 від 14.10.2020 року, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозаписи на DVD-R дисках «ALERUS» з нагрудних камер працівників поліції, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наступних підстав.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

Згідно положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Повноваження працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), а також іншими спеціальними нормативно-правовими актами.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , останній 14.10.2020 року о 18 год. 15 хв. в м. Одесі, пляж «Ланжерон», 1А, керував транспортним засобом «MERCEDES-BENZ GL 500», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на приборі «Драгер» та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Однак судом встановлено, що ОСОБА_1 не керував вказаним транспортним засобом та не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на приборі «Драгер» та у медичному закладі, що підтверджується долученими до матеріалів справи відеозаписами та вказує на порушення працівниками поліції порядку проведення такого огляду.

Згідно отриманих адвокатом ОСОБА_2 пояснень від гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 , які працюють в закладі «Терасса», та були свідками події, останні підтвердили, що гр. ОСОБА_1 зайшов до закладу 14.10.2020 року приблизно 18 год. 30 хв. та замовив їжу, в тому числі і алкоголь. Через деякий час, до нього підійшли декілька людей, почали спілкуватись на підвищених тонах. Ще через деякий час до закладу зайшли працівники поліції, та почали розмовляти з ОСОБА_1 , а потім вийшли з закладу.

За клопотанням представника ОСОБА_1 адвоката Василець В.В., суд звертався до Управління патрульної поліції ГУНП в Одеській області про витребував доказів, а саме: копію безперервного аудіо-запису з нагрудних камер працівників поліції, копію безперервного аудіо-запису з реєстратора патрульного транспортного засобу, копію безперервного аудіо-запису зі стаціонарних камер зовнішнього спостереження, встановлених за програмою «Безпечне місто». На запит суду Управління патрульної поліції ГУНП в Одеській області надіслали до суду лише копію безперервного аудіо-запису з нагрудних камер працівників поліції, які спростовують обставини справи викладені в протоколі та підтверджують пояснення по справі ОСОБА_1 .

Згідно п. п. 1 п. 2 розділ 1 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

За п. 2 Розділу 3 вказаної Інструкції, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Отже, відповідно до відеозапису з нагрудної камери (боді-камер) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що в порушення вимог вказаної Інструкції він не є безперервним.

З переглянутих в судовому засіданні відеозаписів з боді-камер вбачається, що вони не є безперервним та зйомка починається не з моменту зупинення водія або транспортного засобу, хоча у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 14.10.2020 року о 18 год. 15 хв. в м. Одесі, пляж «Ланжерон», 1А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MERCEDES-BENZ GL 500», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови.

Слід зауважити, що зйомка починається 14.10.2020 року о 19 год. 02 хв., з моменту знаходження працівників поліції біля транспортного засобу «MERCEDES-BENZ GL 500», д/н НОМЕР_1 , які потім направляються в ресторан «Терасса», де знаходилась особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 . Проте в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 083218 від 14.10.2020 року, вказаний інший час складання 19 год. 40 хв., а час вчинення правопорушення 18 год. 15 хв., у зв`язку із чим суд не може врахувати вказаний відеозапис як належний та допустимий доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки включення відеореєстратора здійснювалось не з моменту зупинки транспортного засобу, та взагалі час вказаний в протоколі відрізняється від часу здійснення відеозапису.

Крім того, в ході судового розгляду вказаної справи не було встановлено допустимих та належних доказів того, що 14.10.2020 року о 18 год. 15 хв. в м. Одесі, пляж «Ланжерон», 1А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MERCEDES-BENZ GL 500», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови.

Так, переглядом отриманого на запит суду з УПП відеозапису судом встановлено, що дійсно мало місце спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , який підтвердив, що вживав алкоголь, але після того як приїхав до закладу «Терасса», утім відеозаписом не зафіксовано, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки він знаходився у вказаному закладі, звідки працівники поліції розпочали з ним спілкуватися.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відсутній належно зафіксований факт того, що останній відмовився проходити такий огляд.

Отже, відсутність доказів керування транспортним засобом виключає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В результаті аналізу досліджених доказів, суд змушений прийти до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого йому діяння.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В той же час, ст. 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.

Таким чином, суд не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахування того, що в матеріалах справи відсутні докази фіксації руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та його зупинки працівниками поліції, враховуючи, що ОСОБА_5 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, що в своїй сукупності вказує на недоведеність вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, та свідчить про відсутність усіх необхідних складових інкримінованого йому правопорушення, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Враховуючи зазначені обставини, аналізуючи в сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні достатні об`єктивні дані, які вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі чого справу про адміністративне правопорушення відносно нього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 10, 24, 33, 130, 221, 247, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси І.В. Циб