ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 661/1938/20 Головуючий в І інстанції: Пилипенко С.В.
Провадження №33/819/296/20 Доповідач: Литвиненко І.І.
Категорія: ч. 3 ст. 41 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Литвиненко І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 травня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 травня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпПУ та Постанови КМУ № 413, 1 (одного) працівника допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органом, та повідомлення до органу Державної податкової служби, та без будь якого оформлення. Так, під час проведення підготовки до інспекційного відвідування згідно п.6 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затвердженого постановою КМУ від 21.08.2019р. №823 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1132), 25.02.2020 року проведено відвідування роботодавця, магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_1 з метою інформування підприємця та працівників про найбільш ефективні способи додержання законодавства з питань оформлення трудових відносин. В результаті інформаційної роботи встановлено, що станом на 25.02.2020 року приватним підприємцем допущено до роботи 1 (одного) працівника (продавця), яка знаходилась на робочому місці в магазині за адресою: м. Нова Каховка, вул. Таврійська (центральна Основа), без належного оформлення трудових відносин. На пропозицію державного інспектора, працівник назвала своє прізвище ім`я та по батькові - ОСОБА_2 , яка в усній формі пояснила, що на даний час виконує свої трудові обов`язки у магазині декілька днів. За результатами інформаційної роботи складено довідку про відвідування. На момент інспекційного відвідування, яке проводилось з 05.03.2020 року згідно направлення на проведення контрольного заходу від 03.03.2020 року №387, зафіксовано того ж самого працівника ОСОБА_2 без оформлення трудових відносин. Документів, що підтверджує працевлаштування ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_1 надано не було. В своєму поясненні він повідомив, що продавець знаходиться на стажуванні.

Тобто, ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП - фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

11 червня 2020 року ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова судді Новокаховського міського суду від 27 травня 2020 року є незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим просить її скасувати.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього в повній мірі не відповідає вимогам закону, а зафіксовані в ньому дані не підтверджуються належними та переконливими доказами.

Зокрема зазначає, що доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП матеріали справи не містять. Пояснює, що ОСОБА_2 не є його найманим працівником, а лише виконувала роботи на підставі цивільно-правового договору, який було складено 05.03.2020 року.

Також зазначає, що відповідно до договору підряду від 05.03.2020 року між ФОП ОСОБА_1 і громадянкою ОСОБА_2 , остання зобов`язувалася за винагороду виконувати для підприємця індивідуально визначену роботу. Тому, зазначаючи, що між сторонами існують трудові відносини, суддя залишив поза увагою те, що основною ознакою, яка відрізняє підрядні (цивільно-правові) відносини від трудових є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація, а відповідно до цивільно-правового договору, процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою такого договору є отримання певного матеріального результату, а підрядник, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, у трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами.

Вказує, що твердження інспектора про те, що ОСОБА_2 здійснювала трудові обов`язки на час перевірки, нічим не підтверджено, оскільки до матеріалів справи долучена лише фотокопія, яка не містить дати та часу її здійснення та те, що зазначена раніше фотокопія, не містить беззаперечних доказів того, що особа, яка зображена є саме ОСОБА_2 .

Крім того зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що 25.02.2020 року у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у АДРЕСА_2 , належного ФОП ОСОБА_1 здійснювався інформаційний рейд. Також відсутні докази про проведення з ФОП ОСОБА_1 25.02.2020 року профілактичної бесіди щодо працевлаштування співробітників.

Також зазначає, що до протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП не додано будь-яких доказів, які б свідчили про те, що укладений між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 цивільно-правовий договір є удаваним.

Поряд з цим зазначає, що у випадку допущення ним порушення законодавства про працю, інспектор Іванова Н.С. повинна була застосувати попередження та провести з правопорушником профілактичну бесіду щодо належності працевлаштування співробітника.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду в судове засідання не з`явився. Клопотання про відкладення розгляду справи на адресу апеляційного суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справи в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідальність за ч. 3 ст.41 КУпАП настає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП за обставин встановлених судом підтверджується доказами, які були безпосередньо досліджені судом першої і апеляційної інстанцій.

Так, за даними протоколу про адміністративне правопорушення № ХС 12857/1523 АВ/П/ПТ від 06.03.2020 встановлено, що Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , в порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпПУ та Постанови КМУ № 413, 1 (одного) працівника допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органом, та повідомлення до органу Державної податкової служби, та без будь якого оформлення. Так, під час проведення підготовки до інспекційного відвідування згідно п.6 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затвердженого постановою КМУ від 21.08.2019р. №823 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1132), 25.02.2020 року проведено відвідування роботодавця, магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_1 з метою інформування підприємця та працівників про найбільш ефективні способи додержання законодавства з питань оформлення трудових відносин. В результаті інформаційної роботи встановлено, що станом на 25.02.2020 року приватним підприємцем допущено до роботи 1 (одного) працівника (продавця), яка знаходилась на робочому місці в магазині за адресою: м. Нова Каховка, вул. Таврійська (центральна Основа), без належного оформлення трудових відносин. На пропозицію державного інспектора, працівник назвала своє прізвище ім`я та по батькові - ОСОБА_2 , яка в усній формі пояснила, що наданий час виконує свої трудові обов`язки у магазині декілька днів. За результатами інформаційної роботи складено довідку про відвідування. На момент інспекційного відвідування, яке проводилось з 05.03.2020 року згідно направлення на проведення контрольного заходу від 03.03.2020 року №387, зафіксовано того ж самого працівника ОСОБА_2 без оформлення трудових відносин. Документів, що підтверджує працевлаштування ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_1 надано не було. В своєму поясненні він повідомив, що продавець знаходиться на стажуванні.

Вказаний протокол складений уповноваженою на те особою головним державним інспектором Управління держпраці у Херсонській області ОСОБА_3 та підписаний останньою. Протокол складений у 2х примірниках, підписаний ОСОБА_1 та ним отриманий (а.с.1-3).

З пояснень ОСОБА_1 , які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП, вбачається, що працівника буде прийнято на роботу в найкоротші строки.

Крім того, було складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю № ХС 12857/1523/1194/АВ від 06.03.2020, який містить аналогічні відомості.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист опитування від 05.03.2020 року, відповідно до якого, ОСОБА_2 підтвердила, що працює у ФОП ОСОБА_1 та виконує обов`язки продавця з 05.03.2020 року, працює почасово, забезпечена зі сторони роботодавця необхідними для роботи засобами, інструментами, матеріалами та механізмами, з нею проведено інструктаж з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони, ознайомлено з трудовим розпорядком, отримує заробітну плату. (а.с.7).

Разом з тим, ФОП ОСОБА_1 підтвердив, що здійснює підприємницьку діяльність, використовує найману працю продавця ОСОБА_2 з 05 березня 2020 року, яка знаходиться на стажуванні. Зазначені письмові пояснення додані до акту і протоколу про адміністративне правопорушення. (а.с.5).

Проаналізувавши наведені докази, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суд І інстанції про те, що ОСОБА_1 допустив до роботи працівника ОСОБА_2 без належного оформлення трудових відносин та укладення з ним трудового договору у письмовій формі.

Посилання ОСОБА_1 на те, що між ним та ОСОБА_2 укладено цивільно-правовий договір, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає з огляду на наступне.

Згідно ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Цивільно-правовий договір це будь-який вид договору, який укладається відповідно до вимог не трудового, а цивільного законодавства.

За цивільно-правовим договором оплачується не процес праці, а його результат. Він визначається після закінчення роботи та оформляється актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг) на підставі яких здійснюється їх оплата.

Як вбачається із наведених фактичних обставин справи, які були встановлені судом І інстанції, між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявні саме трудові правовідносини, оскільки ОСОБА_1 як роботодавцем, було визначено для ОСОБА_2 певну посаду, ознайомлено з правилами внутрішнього розпорядку, забезпечено необхідними засобами для роботи, визначено графік роботи та форму оплати праці. Вказані ознаки властиві саме трудовим правовідносинам.

При цьому, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП так і долучених до нього матеріалів, ОСОБА_1 особисто підтвердив існування таких правовідносин, зокрема зазначив, що :

«продавець ОСОБА_4 працює у нього в магазині на стажуванні, і в подальшому він планує оформити її почасово » (а.с.5).

Посилання ОСОБА_1 , на існування між ним та ОСОБА_2 цивільно-правових відносин, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Разом з цим, ОСОБА_1 крім договору не надано інших доказів на підтвердження вказаних доводів, зокрема актів прийому-передачі вказаної роботи на підставі яких здійснювалася оплата праці ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи вбачається, що акти здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг), згідно яких проводилася оплата праці ОСОБА_2 відсутні.

Перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, підтверджена наведеними вище доказами, через це, постанова Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 травня 2020 року є законною та обґрунтованою.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу цього правопорушення є непереконливими.

Пояснення ОСОБА_1 жодним чином не спростовують дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та акті від 06.03.2020 № ХС12857/1523/1194/АВ та розцінюються судом як обраний спосіб захисту.

Висновок судді місцевого суду про те, що працівник ОСОБА_2 була допущена до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням та повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 41 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах.

Доводи ОСОБА_1 про те, що судове рішення за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, не заслуговують на увагу, оскільки в постанові, серед іншого, викладений опис обставин, установлений під час розгляду справи, нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення та прийняте у справі рішення, яке суддею місцевого суду вмотивовано з посиланням на докази.

Таким чином, апеляційним переглядом справи порушень та невиконання судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а також вимог законодавства про працю не встановлено, водночас висновки судді місцевого суду в постанові від 27 травня 2020 року відповідають фактичним обставинам справи і не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог

ст. 33, ч. 3 ст. 41 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

З огляду на викладене вважаю, що постанова судді Новокаховського міського суду

Херсонської області від 27 травня 2020 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 247, 254, 268, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 травня 2020 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду (підпис) І.І.Литвиненко