Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Мартинюка Сергія Івановича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 листопада 2020 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 20 серпня 2020 року о 03 год. 20 хв., в м. Луцьку на вул. Конякіна, 10, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Sharan», д.н.з НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці, у присутності двох свідків, із застосуванням спеціального приладу «Drager Alcotest 6820», згідно з результатом огляду наявність алкоголю в крові ОСОБА_1 20 серпня 2020 року становив 1,20 ‰, чим порушив вимоги п.2.9 А Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із постановою суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 оскаржує її з мотивів незаконності, неповноти судового розгляду. Вважає судове рішення необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Посилається на порушення судом першої інстанції його права на захист, оскільки ним своєчасно 07 листопада 2020 року до початку судового розгляду матеріалів було подано клопотання про відкладення судового засідання з тих підстав, що він виявляв ознаки гострої респіраторної хвороби, мав підвищену температуру тіла, та перебував у зв`язку з цим на самоізоляції. На підтвердження вказаних обставин до апеляційної скарги додає довідку сімейного лікаря про перебування на амбулаторному лікуванні з 06 до 20 листопада 2020 року, та результат позитивного тесту на covid-19.

Вважає, що суд необґрунтовано залишив дане клопотання без задоволення, мотивуючи тим, що він зловживає своїми процесуальними правами.

Крім того у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що поліцейськими порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, адже йому під час проведення процедури огляду з допомогою газоаналізатора не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повідку робочого засобу вимірювальної техніки приладу «Драгер»; не було запрошено свідків при проведенні огляду, що не було прийнято до уваги судом першої інстанції.

Просить поновити пропущений з поважних причин строк на оскарження постанови суду, вказане судове рішення суду першої інстанції скасувати.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Так, ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції, з постановою суду від 09 листопада 2020 року ознайомився 18 листопада 2020, при цьому апеляційну скаргу подав 27 листопада 2020 року. Разом із тим, як стверджується довідкою (а.с. 45) з 06 до 20 листопада 2020 року ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні, що суд визнає поважними причинами пропуску строку на оскарження, а тому, виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, строк на апеляційне оскарження постанови суду слід поновити, відтак, суд вважає за необхідне прийняти подану ним апеляційну скаргу до розгляду.

Положення ч.2 ст.7 КУпАП регламентують, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, перевіряючи доводи скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вимогами ч.2 ст.279 КУпАП передбачено, що під час судового розгляду суд, окрім іншого, заслуховує осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Вказаних вимог закону при розгляді даної справи суддя не дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 07 листопада 2020 року засобами електронного зв`язку (на електронну адресу Луцького міськрайонного суду Волинської області) подав до суду клопотання про відкладення судового розгляду матеріалів з у зв`язку з тим, що виявляв ознаки гострої респіраторної вірусної інфекції, що підтверджував довідкою сімейного лікаря. Суд зазначив у постанові про вказане клопотання, розцінивши його як спосіб зловживання процесуальними правами, та провів розгляд матеріалів за відсутності ОСОБА_1 , чим грубо порушив право даної особи на захист.

Зазначені порушення вимог КУпАП є істотними, оскільки перешкодили судді ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим постанова судді підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується вст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 20 серпня 2020 року о 03 год. 20 хв., в м. Луцьку на вул. Конякіна, 10, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Sharan», д.н.з НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці, у присутності двох свідків, із застосуванням спеціального приладу «Drager Alcotest 6820», згідно з результатом огляду наявність алкоголю в крові ОСОБА_1 20 серпня 2020 року становило 1,20 ‰, чим порушив вимоги п.2.9 А Правил дорожнього руху України, що також підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного з виконанням спеціальних технічних засобів, а саме: за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», у присутності двох свідків, з якого вбачається, що згідно з результатом огляду, наявність алкоголю в крові ОСОБА_1 20 серпня 2020 року становив 1,20‰, а також відеофіксацією обставин справи з місця вчинення адмінправопорушення.

Таким чином, аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.9А ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Порушень порядку проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння апеляційним судом не встановлено, а тому доводи апелянта в цій частині до задоволення не підлягають.

Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що у діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч.2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

В даному випадку строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 сплинув 20 листопада 2020 року, а тому провадження в справі, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 листопада 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, прийняти нову постанову.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених в ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк