ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2020 Справа №607/7399/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст.130, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції направлено в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.130, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 268320 від 02.05.2020 р. вбачається, що 02.05.2020 р. о 12 год. 12 хв. в м. Тернополі на перехресті вул. Злуки Коновальця, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Рено Трафік» номерний знак « НОМЕР_1 » з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини; порушення координації рухів; виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Крім цього, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 268094 від 02.05.2020 р. вбачається, що 02.05.2020 р. о 12 год. 12 хв. в м. Тернополі на перехресті вул. Злуки Коновальця, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Рено Трафік» номерний знак « НОМЕР_1 », не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на бордюр, внаслідок чого даний автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав, надавши письмові пояснення, в яких вказав, що 01 травня 2020 року він перебував в стані легкого сп`яніння, а тому попросив свого знайомого ОСОБА_2 перегнати автомобіль за місцем свого проживання. ОСОБА_2 сів за кермо автомобіля марки «Рено Трафік», а ОСОБА_1 сів на переднє пасажирське крісло. Також, в автомобілі перебувала ОСОБА_3 , яка сиділа на задньому пасажирському місці. Рухаючись по проспекту Злуки м. Тернополя та в`їжджаючи на кільце на перехресті вул. Злуки, Тарнавського, Коновальця, ОСОБА_2 дещо перевищив швидкість та виїхав через бордюр на кільце. В подальшому він намагався виїхати з бордюру, однак не зміг, а тому ОСОБА_1 вирішив зателефонувати до знайомих, які б допомогли за допомогою тросу виїхати з транспортного кільця. Деякий час побувши на місці, ОСОБА_2 сказав, що не хоче проблем з поліцією, оскільки лиш недавно отримав посвідчення водія, а тому сказав, щоб ОСОБА_1 з своїми знайомими витягував автомобіль сам. Налякавшись, він з місця події пішов разом з ОСОБА_3 Залишившись на місці, з метою дочекатись знайомих які б могли витягнути автомобіль з кільця та в подальшому доставити автомобіль або до місця проживання, або на СТО в разі необхідності, ОСОБА_1 став їх чекати, оскільки останні повідомили що прибудуть до 30 хв. Однак, в подальшому коли він перебував біля автомобіля та оглядав його ззовні на предмет пошкоджень, до нього під`їхали працівники патрульної поліції та запитали, чому він заїхав на кільце, на що ОСОБА_1 їм відповів, що за кермом був не він, а інша особа, яка з місця події пішла, однак вони не стали прислуховуватись до нього та почали складення адміністративних матеріалів. На їх вимогу, ОСОБА_1 не пройшов огляд на стан сп`яніння як водій, оскільки таким на час заїзду на транспортне кільце не був, після чого вони склали на нього адміністративний протокол за ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП. ОСОБА_1 стверджує, що 02 травня 2020 року транспортним засобом не керував, а лише був пасажиром в належному йому автомобілі марки «Рено Трафік», р.н.з. НОМЕР_1 . Сам факт перебування його біля транспортного засобу на момент приїзду працівників поліції не може бути доказом того, що він керував автомобілем. У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не вчиняв дане правопорушення, вважає, що провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП, слід закрити, із-за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що 01 травня 2020 року вона з друзями відмічали день народження одного з них. Зранку, вона мала намір їхати до доньки, яка проживає на масиві Бам в м. Тернополі. ОСОБА_1 запропонував їй підсісти до нього в автомобіль, оскільки також мав намір їхати додому на вул. Вишневецького, однак враховуючи те, що зранку вже випив пиво попросив за кермо сісти ОСОБА_2 . При цьому, останній сів за кермо автомобіля марки «Рено Трафік», ОСОБА_1 сів на переднє пасажирське крісло, а вона на заднє пасажирське сидіння. Рухаючись по проспекту Злуки м. Тернополя та в`їжджаючи на кільце на перехресті вул. Злуки, Тарнавського, Коновальця, ОСОБА_2 дещо перевищив швидкість та виїхав через бордюр на кільце. В подальшому він намагався виїхати з бордюру, однак не зміг. Після цього ОСОБА_1 зателефонував до своїх знайомих, які б допомогли за допомогою тросу виїхати автомобілем з транспортного кільця. Враховуючи те, що ОСОБА_2 поспішав та побоюючись, що до них може приїхати поліція, останній сказав ОСОБА_1 , що не хоче мати проблем та щоб він витягував автомобіль з своїми знайомими, а тому з місця події викликавши автомобіль таксі поїхав. Вона також разом із ним на вказаному автомобілі таксі поїхала до дочки. Яким чином, в подальшому даний автомобіль був евакуйований з місця події вона не знає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 , який звечора 01 травня 2020 року приїхав на автомобілі, попросив його перегнати належний йому автомобіль за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки він зранку вживав алкоголь. ОСОБА_2 сів за кермо марки «Рено Трафік», а ОСОБА_1 сів на переднє пасажирське крісло. Також, в автомобіль з ними їхала ОСОБА_3 Рухаючись по проспекту Злуки м. Тернополя та в`їжджаючи на кільце на перехресті вул. Злуки, Тарнавського, Коновальця, ОСОБА_2 дещо перевищив швидкість та виїхав через бордюр на кільце. В подальшому він намагався виїхати з бордюру, однак не зміг. Після цього, ОСОБА_1 зателефонував до своїх знайомих, які б допомогли за допомогою тросу виїхати автомобілем з транспортного кільця. Враховуючи те, що ОСОБА_2 поспішав та розуміючи, що до них може приїхати поліція з метою встановлення обставин події, він сказав ОСОБА_1 , що не хоче мати проблем та щоб він витягував автомобіль з своїми знайомими, а тому з місця події викликавши автомобіль таксі поїхав. Також з ним поїхала ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 залишився на місці. З приводу даної події працівники поліції до нього для надання пояснень не звертались. Також, він самостійно не звертався в правоохоронні органи з приводу заїзду на кільце, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, так як жодних пошкоджень з переліченого в ст.124 КУпАП, він не допустив.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, переглянувши наявний у матеріалах справи відеозапис, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, порушення якого інкримінується ОСОБА_4 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з вимогами п. 6 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер працівників патрульної поліції не вбачається, що 02 травня 2020 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Рено Трафік» номерний знак « НОМЕР_1 ».

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та достовірні докази, які б підтверджували факт керуванням ОСОБА_1 даним транспортним засобом. Обставини викладені у протоколі не підтверджуються наявними у справі доказами.

Крім цього, згідно ст. 124 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена цією статтею настає за порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В результаті дослідження матеріалів адміністративної справи, встановлено, що в результаті ДТП пошкоджень інших транспортних засобів, крім вищевказаного автомобіля, не зафіксовано, факту завдання шкоди та розміру завданих збитків іншому майну не встановлено.

Відповідно до вимог п."а" ч. 3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі «Гурепко проти України»; п.21 рішення у справі «Надточій проти України»).

Таким чином, суперечливий виклад суті адміністративного правопорушення, є порушенням права на захист через те, що особа позбавлена можливості знати від якого звинувачення їй захищатися.

В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, враховуючи суперечливу суть адміністративного правопорушення, викладену у протоколі, суд приходить до переконання, що такий протокол не може вважатись належним та допустимим доказом у справі, оскільки при його складанні не були дотриманні вимоги ст.254 КУпАП та порушенні законні права на захист.

Докази на підтвердження факту керуванням ОСОБА_1 даним транспортним засобом в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні, а нормами КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі, тому суд, у відповідності до принців дизпозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Положеннями ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП визначено, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

Згідно з вимогами ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, оскільки факту керуванням ОСОБА_1 даним транспортним засобом в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не встановлено, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 пошкодження іншого майна, крім власного, передбаченого ст.124 КУпАП, не допустив, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, слід закрити, у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяО. М. Вийванко