ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №645/4140/19 Суддя 1-ї інстанції: Горпинич О.В.
Провадження № 33/818/25/20
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.01.2020 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю захисника особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 - адвоката Коротуна Володимира Ілліча, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Коротуна В.І. на постанову судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12.09.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.09.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 21.06.2019 року о 23.30 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Sens, державний номер НОМЕР_1 по вул. Салтівське шосе, 172 в м. Харкові, з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з таким рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Коротун В.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження по справі.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що за результатами розгляду його клопотання, матеріали справи було направлено на доопрацювання, однак недоліки викладені в постанові від 13.08.2019 року усунуті не були. У зв`язку з чим, вважає, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та повторне клопотання про направлення матеріалів справи на доопрацювання, судом першої інстанції задоволено не було.

Заперечує викладені в оскаржуваній постанові доводи, щодо відеозапису з якого видно, як ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків, вказує, вказує, що з такого відеозапису взагалі не видно щоб останньому було запропоновано відповідне обстеження, та наявність свідків, у зв`язку з чим було подано клопотання про допит свідків, в задоволенні якого було відмовлено.

Також вказує, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу, де йому було надано висновок про відсутність алкоголю в крові, однак вказаний висновок судом першої інстанції до уваги взято не було.

Заслухавши пояснення захисника Коротуна В.І., який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі статтею 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В судовому засіданні захисник наполягав на тому, що недоліки протоколу про адміністративне правопорушення не були усунуті працівниками поліції, а з наявного в матеріалах справи відеозапису не вбачається, що працівники поліції запропонували пройти огляд на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я, а також зазначив, що до суду було надано довідку, відповідно до якої встановлена відсутність алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , але судом першої інстанції це безпідставно не було взято до уваги.

При розгляді апеляційної скарги було відтворено наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудних камер поліцейських, та встановлено, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення вимог Правил дорожнього руху України, і в ході спілкування у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, та відповідно до відеозапису, останні цифри 0485, в присутності двох свідків ОСОБА_1 працівником поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я, від чого він відмовився, після чого працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено, що в такому випадку відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказана інформація підтверджується також змістом письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в достовірності яких у апеляційного суду немає підстав для сумніву.

Вказаним вище відеозаписом та поясненнями свідків встановлено, що події за участю водія ОСОБА_1 відбувались саме 21.06.2019 року, і посилання апелянта на виправлення в даті складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №212317, як на підставу для скасування постанови від 12.09.2019 року апеляційний суд відхиляє, оскільки це не спростовує правильність встановлених обставин події тими доказами, на які послався суд першої інстанції.

Не приймає до уваги апеляційний суд посилання на довідку Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги», оскільки наявна в ній інформації отримана без додержання передбаченої ст. 266 КУпАП процедури.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав вважати необґрунтованим висновок суду першої інстанції, що своїми діями ОСОБА_1 порушим вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, якими встановлено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Вказані обставини повністю спростовують доводи апеляційної скарги.

Враховуючи вище викладене апеляційний суд погоджується, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким судом першої інстанції повну та належну оцінку, прийнято законне та обґрунтоване рішення, та підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Коротуна Володимира Ілліча залишити без задоволення, а постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.09.2019 року у відношенні ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик