Справа № 487/8956/19
Провадження № 3/487/109/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2020 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря: Уманського І.В., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого провідним інженером АТ «Миколаївобленерго», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1

за ст.124, 122-4 КпроАП України, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2019 року о 18 год. 00 хв., ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ЗАЗ Daewoo Т-13110» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , по дворовій території будинку 82 по вул. Погранична (Чигрина) у м. Миколаєві, був неуважним, не врахував дорожньої обстановки при зміні напрямку руху, не переконався у безпеці свого маневру та здійснюючи поворот ліворуч, допустив зіткнення з транспортним засобом «Peugeot Partner» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальні збитки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, зазначивши, що у вказаний в протоколі час, керуючи транспортним засобом «ЗАЗ Daewoo Т-13110» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 рухався по дворовій території будинку 82 по вул. Погранична (Чигрина), при здійснені повороту ліворуч, у напрямку вул.. Садової, його транспортний засіб здійснив контактування з транспортним засобом «Peugeot Partner» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався зі сторони вул. Садова і здійснював поворот праворуч. На його думку саме порушення ПДР України з боку водія «Peugeot Partner» стали причиною ДТП оскільки останній здійснював поворот перебуваючи на зустрічній для себе смузі руху, крім того не надавши йому переваги у русі, як учаснику дорожнього руху, який наближався праворуч до перехрестя рівнозначних доріг.

Крім того зазначив, що в момент контактування транспортних засобів автомобіль «Peugeot Partner» також рухався, а не зупинився, як зазначено в протоколі.

З урахуванням зазначених обставин, вважаючи, що ДТП сталася внаслідок невиконання правил дорожнього руху саме ОСОБА_2 , він місце пригоди залишив, оскільки поспішав у особистих справах. При цьому свою винуватість у скоєнні адміністративного правопорушення за ст..122-4 КпроАП України визнав.

Провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КпроАП України, просив закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушень.

Вислухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст.7 КпроАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КпроАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КпроАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КпроАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 КпроАП України передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-4 КпроАП України передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні,

Відповідно до п. 2.3 «Б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 2.10 «а» ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 п.2.3 «б», 10.1, 2.10 «а» ПДР України.

Заперечення ОСОБА_1 факту порушення вищезазначених вимог ПДР України та як наслідок скоєння адміністративних правопорушень передбачених ст.ст.124, 122-4 КпроАП України, суд сприймає критично та оцінює як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки вони повністю спростовані сукупністю досліджених у судовому засіданні вищезазначених належних та допустимих доказів по справі.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 286048 від 11.10.2019 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 286049 від 11.10.2019 року, Схемою з місця ДТП від 10.10.2019 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 10.10.2019 року та ОСОБА_1 від 11.10.2019 року.

Показами допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_2 , який зазначив, що керуючи транспортним засобом «Peugeot Partner» реєстраційний номер НОМЕР_3 рухаючись по дворовій території будинку 82 по вул.Чигріна у м.Миколаєві, здійснював поворот праворуч, при цьому, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ Daewoo Т-13110», в зустрічному для нього напрямку та здійснюючи поворот ліворуч, допустив контактування з його транспортним засобом. В момент контактування він свій транспортний засіб зупинив.

Посилання ОСОБА_1 на той факт, що ДТП сталася через порушення ОСОБА_2 ПДР України, внаслідок чого він ( ОСОБА_1 ) не мав технічної змоги уникнути ДТП є безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про автомобільні дороги" смуга руху це смуга проїзної частини позначена або не позначена розміткою, яка має ширину, визначену нормами для руху транспорту в один ряд.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України смуга руху - це поздовжня смуга на проїзній частині завширшки, щонайменше 2,75 метри, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів.

Згідно схеми місця ДТП на даній ділянці дороги відсутня дорожня розмітка, саме тому кількість смуг для руху необхідно визначати відповідно до ПДР України.

Відповідно до п. 11.1 ПДР, кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахування ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Зі схеми місця ДТП від 10.10.2019 року, вбачається, що ширина проїзної частини з якої здійснював поворот ліворуч автомобіль під керуванням ОСОБА_1 і відповідно на яку повертав праворуч автомобіль під керуванням ОСОБА_2 . 3,5 метрів.

Таким чином, на даній ділянці дороги не достатньо місця для руху транспортного засобу в зустрічних напрямках, а тому пояснення ОСОБА_1 стосовно руху транспортного засобу під керування ОСОБА_2 по зустрічній смузі є необґрунтованим

Також неспроможними є припущення ОСОБА_1 , стосовно обов`язку водія ОСОБА_2 , у даній ситуації, керуватись вимогами п. 16.12 ПДР України відповідно до яких при русі на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, оскільки з досліджених в судовому засіданні матеріалів вбачається, що маневр який мав здійснюватися обома водіями транспортних засобів не передбачав їх перетину.

З наведеного вбачається, що керуючи транспортним засобом при виїзді з дворової території будинку 82 по вул. Погранична (Чигрина), ОСОБА_1 повинен був виконати вимоги п. 2.3«Б», 10.1 ПДР України, та вчинити дії для забезпечення безпеки дорожнього руху, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни, перед здійсненням виконання маневру повороту ліворуч та зустрічного роз`їзду з транспортним засобом «Peugeot Partner» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

При цьому, суд враховує пояснення свідка ОСОБА_3 , який в судовому засіданні зазначив, що після ДТП автомобіль ОСОБА_2 , залишався на місці до приїзду працівників поліції, і в цей час інші транспортні засоби здійснювали безперешкодний виїзд та заїзд на даній ділянці дороги, що в свою чергу спростовує твердження ОСОБА_1 , щодо неможливості уникнення контактування транспортних засобів.

Заперечення ОСОБА_1 факту порушення ним п.п. 2.3 «б», 10.1, та посилання на те, що саме ОСОБА_2 були порушені ПДР України які призвели до ДТП, суд не приймає до уваги, оскільки, як було встановлено під час судового розгляду, безпосередньо дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам зазначених пунктів ПДР України, та їх наслідком є дорожньо-транспортна пригода, а отже порушення ПДР України, які на думку, ОСОБА_1 є у діях ОСОБА_2 , не виключає безпосередньої його ( ОСОБА_1 ) відповідальності.

З урахуванням викладеного, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ст. 124 КпроАП України, а саме порушення ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Крім того не обґрунтованими є посилання ОСОБА_1 , щодо залишення місця ДТП з причини його впевненості щодо відсутності в його діях порушення вимог ПДР України, та зайнятістю в особистих справах, оскільки п.2.10 «а» ПДР України передбачає безумовний обов`язок водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди

З урахуванням викладеного, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ст. 122-4 КпроАП України, а саме залишення на місця пригоди.

Відповідно до ст. 38 КпроАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Як вбачається із протоколів про адміністративні правопорушення від 11.10.2019 року серія: БД № 286048, БД № 286049, датою скоєння правопорушень є 10.10.2019 року.

Таким чином, на момент розгляду справи, строк притягнення до адміністративної відповідальності сплинув.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 247 КпроАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що на момент розгляду справи у суді, закінчився строк для накладення адміністративного стягнення, та керуючись ч. 1 ч. 2 ст.38, п. 7 ч.1 ст. 247, 284, 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, 122-4 КпроАП України.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень передбачених ст. 124, 122-4 КпроАП України, закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І.О. Притуляк