Справа № 550/1611/19
Провадження № 3/550/11/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року смт. Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Ланна Я.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Чутівського ВП ГУНП в Полтавській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Артемівка Чутівського району Полтавської області, жительки АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , гр. України, освіта середня спеціальна, працюючої в ТОВ СП «Нібулон», раніше, протягом року, до адміністративної відповідальності не притягувалася,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.184 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №551915 від 20.12.2019, ОСОБА_1 20.12.2019 близько 14.50 год, в смт. Скороходове Чутівського району Полтавської області ухилялася від виконання, передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо виховання своєму неповнолітньому сину ОСОБА_2 , який здійснив неправдивий виклик працівників поліції, чим ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

В судове засідання гр. ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Відповідно до вимог ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП, відповідальність за цією статтею настає в разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

З аналізу змісту ч. 1 ст. 184 КУпАП вбачається, що ухилення від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Диспозиція ст.184 КпАП України має описово-бланкетний характер, тому в протоколі про адміністративне правопорушення, в разі кваліфікації дій порушника за ч.1 ст.184 КУпАП, повинно бути зазначено нормативно правовий акт, що передбачає обов`язки батьків, від виконання яких ухилився порушник, який в протоколі не зазначено, також відсутні свідки правопорушення, його наслідки щодо дитини.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено яким саме чином ОСОБА_1 не виконувала свої батьківські обов`язки, в чому саме проявилося таке неналежне їх виконання і чим конкретно це підтверджено.

Неправдивий виклик працівників поліції неповнолітнім ОСОБА_2 сам по собі не свідчить про неналежне виконання його матір`ю батьківських обов`язків.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Суддя також звертає увагу, що у справі відсутні беззаперечні докази того, що ОСОБА_1 навмисно ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 .

Таким чином у суду відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітньому сину.

Так, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, не зібрано та не долучено до матеріалів безперечних доказів які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КпАП слід закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 184 ч.1, 251, 252, 247, КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі стосовно притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1ст. 184 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Я. О. Ланна