Справа № 454/452/20 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 33/811/613/20 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю ОСОБА_1 , захисника Кецко В.Я., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 02 квітня 2020 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Згідно постанови, 29 січня 2020 року близько 20 год. 17 хв. у м.Дубно, по вул.Шевченка, Рівненської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volvo FH480» д.н.з. НОМЕР_1 будучи обмеженим у праві користування транспортними засобами відповідно до постанови №57940419 від 08.05.2019 виданого Червоноградським міським відділом ДВС ГТУЮ у Львівській області, чим порушив п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України. Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Не погоджується з даною постановою суду, оскільки судом першої інстанції при розгляді даної справи не в повній мірі з`ясовано всі обставини, які мають значення для даної справи, грубо порушено норми процесуального та матеріального права, тому за таких обставин подається апеляційна скарга, що обґрунтовується наступним.

Пояснює, що дійсно, 19 січня 2020 року був зупинений працівниками поліції та в цей момент при перевірці документів працівниками поліції його повідомлено, що стосовно нього є обмеження у праві керування транспортними засобами згідно постанови №57940419 від 08.05.2019 року виданої органом виконавчої служби, у зв`язку з чим стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення серія БД №333235 за ч.3 ст.126 КУпАП.

Після складання протоколу та отримання інформації з поліції про наявність постанови державного виконавця про обмеження у праві керування транспортними засобами та з метою з`ясування всіх обставин, 03.02.2020 прибув до Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), де стало йому відомо про наявність постанов про обмеження права на виїзду за кордон, про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. За таких обставин, в цей день ним невідкладно подано заяву про отримання таких постанов, про існування яких до цього часу йому не було відомо та відповідно не був обізнаний про зміст цих постанов.

Тобто, до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 126 КУпАП не був обізнаний про наявність постанови державного виконавця, про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та відповідно про її зміст, оскільки лише у лютому місяці 2020 року ним отримано копію такої постанови.

Після ознайомлення із копією постанови йому стало відомо, що 08.05.2019 державним виконавцем Червоноградського місцевого відділу ДВС Кінас М.Т. встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості по сплаті аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 459/3860/15-ц виданого 29.01.2016.

Звертає увагу, що після винесення такої постанови (08.05.2019 року) безперешкодно керував транспортними засобами, більш того 17.05.2019 та 03.06.2019 перетинав кордон транспортним засобом по роботі, при цьому йому ніхто не повідомляв про наявність будь-яких обмеження у праві керування транспортними засобами і виїзду за кордон. Також, у травні місяці 2019 року ним подавалась до Червоноградського місцевого відділу ДВС довідка №8 від 22.05.2019, в якій повідомлялось про те, що він працює в ТзОВ «ТЕХНОРІШЕННЯ» на посаді водія та про розмір основного доходу - заробітної плати, однак при цьому державний виконавець не повідомляв його, що на цей час існує вже постанова про обмеження у праві керування транспортним засобом та про те, що існують стосовно нього будь - які обмеження, натомість повідомив, що працюю водієм та обмеження у праві керуванні транспортними засобами не можуть бути застосовані, тому був переконаний, що обмеження у керуванні транспортними засобами відсутні.

Згідно до вимог п.1 ч.10 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

В порушення зазначених норм закону, державним виконавцем не було скеровано постанову про тимчасове обмеження у праві користування транспортними засобами у визначені законом строки та винесення її спричинило виникнення ризиків у позбавлені його основного законного джерела засобів для існування, оскільки працював та по даний час працює на посаді водія, на якій виконувати роботу можливо за наявності права керувати транспортним засобом.

Також, за наявності обставин передбачених п.1 ч.10 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», що виключають у запровадженні стосовно нього обмеження у користуванні транспортними засобами, вважає, що відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки на час складання протоколу та розгляду справи, не зважаючи на наявність постанови, згідно закону на нього такі обмеження не могли поширюватись.

Обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП є умисел на вчинення вказаного проступку.

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП, обов`язково мають містити належним чином засвідчену уповноваженою на те посадовою особою відділу державної виконавчої служби копію документу, яким відносно особи, що притягається до адміністративної відповідальності, застосовано відповідне обмеження, також мають бути долучені документи, які б підтверджували обізнаність особи, щодо якої винесено постанову про застосування відносно неї відповідного обмеження, наявність чи відсутність постанови про скасування заходів примусового виконання рішень.

Слід врахувати, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.126 КУпАП ним не було отримано копії постанови державного виконавця, про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та відповідно не було відомо про наявність стосовно нього таких обмежень, а відтак він не усвідомлював протиправний характер своїх дій та не бажав про настання будь - яких наслідків, що дає підстави стверджувати про відсутність вини у формі умислу. В свою чергу органами поліції не долучено ніяких доказів, які б спростовували вищенаведене.

Матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на доведеність наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

Відтак, із вищенаведеного вбачається, що судом першої інстанції в порушення вимог ст.245 КУпАП, вказані обставини повному обсязі не перевірено, зокрема не перевірено факту отримання ним такої постанови про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, що підтверджувало б про його обізнаність на час складання протоколу про наявність такої постанови та про її зміст.

Посилання судом першої інстанції, що він знав про такі обмеження, оскільки у протоколі зазначив, що у юстиції йому усно повідомили, що обмеження у користуванні транспортними засобами зняті та відповідно йому було відомо про скасування вказаного обмеження, не може бути достатнім для встановлення складу адміністративного правопорушення за ч.3 ст.126 КУпАП.

Просить врахувати, що він не є компетентний та юридично необізнаний, як правильно в таких випадках діяти та правильно повідомляти про відомі йому обставини. Як зазначено вище, до моменту складання протоколу про будь-які обмеження йому не було відомо, від державного виконавця постанови не отримував, у травні місяці 2019 року надаючи довідку про роботу водія, державним виконавцем не повідомлялось усно про такі обмеження, а зазначалось, що до нього ніяких претензій немає та обмеження на право керування не можуть бути застосовані, оскільки фактично працює водієм, тому ніяких у нього застережень з цього приводу не було.

Коли поліцією його повідомлено про наявність обмеження у праві користуванні транспортними засобами, він був зненацька здивований та помилково сформулював свою думку у поясненні та зазначив, що обмеження не відсутні, а зняті, оскільки до цього не було будь - яких застережень про наявність таких обмежень, а повідомлені поліцією про обмеження на його переконання не могли відповідати дійсності. Однак, навіть таке пояснення свідчить про відсутність умислу, оскільки вважав, що на дату складання протоколу ніяких обмежень немає.

Відтак, із зазначеного випливає, що судом першої інстанції не в повній мірі з`ясовано всіх обставин, які мають значення для правильності прийняття рішення, що потягло прийняття неправильного рішення, відповідно судом першої інстанції не доведено склад адміністративного правопорушення за ч.3 ст.126 КУпАП

Зазначене свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

Також, повідомляє суд, що ним у лютому місяці 2020 року, після отримання копії постанови, невідкладно вжито заходи для її скасування, зокрема надано Червоноградському міському відділу ДВС довідку ТзОВ «Тригал-Транс» №25 від 05.02.2020 року проте, що працює в ТзОВ «Тригал-Транс» на посаді водія, на підставі якої Червоноградським міським відділом ДВС 14.02.2020 року винесено постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (ВП №57940419) згідно якої скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, яке було встановлено постановою про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами від 08.05.2019 року.

Таким чином, на дату розгляду даної справи про адміністративного правопорушення за ч.3 ст.126 КУпАП скасоване обмеження у праві керування транспортними засобами, відтак на даний час відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення.

Однак, судом першої інстанції залишено зазначене поза увагою та повідомлено, що такі обставини не можуть бути підставою для закриття провадження у справі.

Окрім цього, при вирішенні даної справи про адміністративне правопорушення просить суд врахувати те, що як на дату складання протоколу, такі по сьогоднішній день працює в ТзОВ «Тригал - Транс» на основній роботі на посаді водія та відповідно з єдиного основного джерела доходів - заробітної плати, щомісячно, стягуються аліменти. Як зазначено вище, за таких обставин у відповідності до вимог ч.10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» заборонено обмежувати у праві керування транспортними засобами та з цих підстав державним виконавцем 14.02.2020 було скасовано таке обмеження, тому з врахуванням цього вважає, що міра покарання за ч.3ст.126 КУпАП та зазначені обставини є неспіврозмірні, та в даному випадку може призвести до звільнення його з посади водія, відповідно позбавить його регулярно отримувати заробітну плату, призупинить стягнення аліментів та призведе до формування заборгованості по аліментах, що потягне за собою інші шкідливі наслідки.

Також звертає увагу, що 02.04.2020 без його участі у судовому засідання судом першої інстанції винесено судове рішення, яке фактично отримано ним 30.04.2020. Відтак в межах десятиденного строку з моменту отримання судового рішення ним подається дана апеляційна скарга. З врахуванням зазначеного є всі наявні підстави вважати про наявність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Кецко В.Я. апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній доводи.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Кецка В.Я. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу задоволити з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Допущена судом першої інстанції неповнота з`ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя всупереч вимогам ст. 280 КУпАП допустив істотну неповноту з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладений у постанові судді висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, характеризується прямим умислом.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №333235 від 29 січня 2020 року та постановою судді ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volvo FH480» д.н.з. НОМЕР_1 будучи обмеженим у праві користування транспортними засобами відповідно до постанови №57940419 від 08.05.2019 виданого Червоноградським міським відділом ДВС ГТУЮ у Львівській області, чим порушив п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України. Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він не був обізнаний що є заборона на керування транспортними засобами, про наявність постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами він не знав та її копії не отримував. Умислу на вчинення правопорушення в нього не було. Крім цього вказав, що протягом 2019 року двічі виїжджав за кордон, а саме 17.05.19 р. та 03.06.19 р.

Пояснення ОСОБА_1 про відсутність у нього умислу на вчинення правопорушення підтверджується об`єктивними доказами у справі.

Так, постановою державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Львівській області Кінас М.Т. від 08 травня 2019 року встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами (а.с.21).

Згідно з листом державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Львівській області Кінас М.Т. від 14.02.2020 р. ОСОБА_1 14.02.2020 року було скеровано, зокрема, постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 14.02.2020 р., винесену при примусовому виконанні, виконавчий лист №459/3860/15-ц від 29.01.2016 , що видав Червоноградський міський суд Львівської області.

Отже, керуючи 29 січня 2020 року транспортним засобом, ОСОБА_1 не знав про встановлення щодо нього обмеження у праві керування транспортними засобами й відповідно умислу на вчинення правопорушення не мав.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення інкримінованого правопорушення як обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони складу правопорушення та про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

З огляду на викладене справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Сокальського районного суду Львівської області від 02 квітня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 02 квітня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Провадження по справі закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.