Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/139/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Панасюк І. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Волошиної Н.С., особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06.03.2020, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, не працюючий, мешканець АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - НОМЕР_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06.03.2020 ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що 13.02.2020 о 23 год. 21 хв. у м. Гайворон по вул. Подільській, 37, керував автомобілем ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації руху, порушення мови, тремтіння пальців рук). Від продуття алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду в лікарні для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду стосовно нього скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Своє прохання апелянт мотивує тим, що протокол про адміністративне правопорушення та постанова суду винесені за неповного з`ясування всіх фактичних обставин справи, та в основу звинувачення взято незаконний та складений з численними порушеннями вимог КУпАП протокол про адміністративне правопорушення.

Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення апелянт не визнає та вказує, що працівники поліції не роз`яснили йому права та обов`язки, не надали можливості ознайомитись з протоколом та надати пояснення. Також, він вказує, що працівники поліції не запропонували йому в присутності двох свідків продути алкотестер «Драгер» та пройти медичний огляд в лікарні для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що працівники поліції не видали копію протоколу та тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, і від підпису в протоколі він не відмовлявся.

Окрім цього, апелянт зазначає, що в постанові суду першої інстанції не правильно встановленні його анкетні данні, та взагалі не зазначено ідентифікаційного номера. Вказує і на те, що йому не відомо хто такий ОСОБА_2 , якого зазначено у даній постанові суду від 06.03.2020 в частині встановлених судом обставин справи. Також судом не роз`яснювались йому права та обов`язки, передбачені Конституцією України та ст. 268 КУпАП та не надано можливості ознайомитись із матеріалами справи і скористатись правовою допомогою.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 ,який просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, вивчивши матеріали адміністративної справи, переглянувши долучений до протоколу відеозапис вказаної події та перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 256 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції мотивував його тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність особи наступає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Також, згідно Розділу 1 Інструкції 1452/735, встановлено аналогічну процедуру огляду водія на стан сп`яніння.

Так, допитаний в апеляційному суді ОСОБА_1 заперечив свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та пояснив, що 13.02.2020 в 23.21 годині на вул. Дзержинського, 37 стояв біля автомобіля ВАЗ 2109 д.н.з НОМЕР_3 . Перед цим він їхав і в нього закінчилось пальне. Він дістав з багажника пляшку 1,5 л. з бензином та залив його в бак, сів за кермо і намагався запустити двигун. У цей момент під`їхали поліцейські і попросили надати документи, які він їм надав. Поліцейські запитали в нього чи не вживав він спиртні напої, на що він відповів, що не вживав. Проте, працівники поліції вказали, що підозрюють його, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, тому запросять двох свідків. Протягом 20 хвилин ніяких свідків не було, тому його відпустили і протокол у його присутності не складали. Посвідчення водія працівники поліції йому не повернули. Приблизно через тиждень він отримав у відділенні поліції тимчасовий талон.

Відповідно до ч.6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція №1395), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 054033 від 13.02.2020 складеного стосовно ОСОБА_1 , свідками правопорушення зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.1).

Зі змісту письмового пояснення свідка ОСОБА_4 наявного в матеріалах справи вбачається, що його було запрошено працівниками поліції як свідка під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , який керував автомобілем ВАЗ 2109 д.н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження тесту на визначення стану алкогольного сп`яніння приладом Драгер, та від проходження медичного освідування в лікувальному закладі останній відмовився (а.с.2).

Аналогічні письмові пояснення за своїм змістом надав і інший зазначений у даному протоколі свідок ОСОБА_3 (а.с.3).

Разом із тим, з дослідженого під час апеляційного розгляду відеозапису події від 06.03.2020, вбачається, що на вулиці зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування поліцейські запропонували водію пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», та у медичному закладі, на що останній відмовився. Один з працівників поліції вигукнув: «Свідки ви чуєте». Втім, переглядом вказаного вище відеозапису не підтверджено наявність на місці зупинки водія свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.4)

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечував наявність вказаних свідків на місці зупинки його транспортного засобу. Більше того, надав суду копії матеріалів іншої адміністративної справи стосовно іншої особи, провадження по якій закрито згідно постанови Гайворонського районного суду від 20.05.2020, через визнання судом недійсним проведеного на місці події огляду на стан алкогольного сп`яніння, та одною з причин визнання такого огляду недійсним є те, що з переглянутого судом відеозапису неможливо було встановити наявність на місці події під час проведення огляду двох свідків, тих же самих які вказані і по даній справі, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які також на виклики до суду не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили та не побажали надати суду свої пояснення з цього приводу, що думку апелянта свідчить про те, що ці свідки підставні. Стверджує і про те, що протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції у його присутності та у присутності двох свідків не складався, від його підпису він не відмовлявся.

Вказані пояснення ОСОБА_1 не спростовані у даній справі будь-якими достовірними доказами, оскільки вказані у протоколі про адміністративне правопорушення свідки та поліцейський СРПП №2 Гайворонського ВП Ореховський І.М., який склав протокол по даній справі, не з`являлися на неодноразові виклики апеляційного суду у призначені судові засідання, а саме 08.04.2020, 12.05.2020, 27.05.2020, 23.06.2020, 02.07.2020 та 22.07.2020.

Про обізнаність свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , щодо часу і місця розгляду справи та їх виклик у судові засідання на 08.04.2020 та 12.05.2020 свідчать зворотні повідомлення (а.с.30,34,78). Однак, наступні поштові відправлення, повертались на адресу апеляційного суду з позначкою «адресат за вказаною адресою відсутній» або «інші причини» (а.с.36, 49, 79, 108, 110, 118).

Лише одного разу в судове засідання до Гайворонського районного суду з`явилися поліцейський Ореховський І.М. та свідок ОСОБА_3 , однак суд був позбавлений можливості провести їх допит через клопотання ОСОБА_1 (а.с.91-94), про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з продовженням карантину через короновірус СОВІД - 19. Однак, у подальшому вказані особи у судові засідання на 23.06.2020, 02.07.2020 та 22.07.2020 не з`являлися, про поважні причини неявки суду не повідомили, що суд розцінює як їх небажання надати суду свої показання по суті справи.

За цих обставин апеляційний суд позбавлений можливості належним чином перевірити достовірність даних протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень свідків вказаних у протоколі.

З огляду на те, що письмові пояснення зазначених у протоколі свідків, які в даному випадку мають вирішальне значення для прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по даній справі, не підтверджуються сукупністю інших доказів, зокрема відеозаписом з бодікамери інспектора поліції, тому апеляційний суд не може покласти їх в основу своїх висновків, адже допитати в апеляційному суді зазначених у протоколі свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не представилось можливим, через їх неявку на неодноразові виклики до суду без поважних причин.

Наведені факти у відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України тлумачиться апеляційним судом на користь правопорушника ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Оскільки дані протоколу про адміністративне правопорушення та відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зібраними у даній справі доказами не доведені поза розумним сумнівом, через те що належними та допустимими доказами не підтверджено присутність на місці події під час проведення огляду двох свідків, при цьому сам правопорушник в апеляційному суді категорично заперечував присутність будь-яких свідків на місці його зупинки поліцейськими, при цьому досліджені апеляційним судом зібрані по даній справі докази поза розумним сумнівом не спростовують такі твердження правопорушника, а тому постанова суду першої інстанції не може бути визнана законною та обґрунтованою.

Також, суд вважає обґрунтованими і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу того, що згідно мотивувальної частини постанови суду, у вчиненні цього правопорушення визнано винною іншу особу, а саме ОСОБА_2 , оскільки в постанові суду зазначено, що саме ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що 13.02.2020 о 23 год. 21 хв. у м. Гайворон по вул. Подільській, 37, керував автомобілем ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився в присутності свідків від продуття алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду в лікарні для визначення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а також що зібраними по справі доказами доведена вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тобто, згідно даної постанови районний суд фактично визнав винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП не ОСОБА_1 , а іншу особу, а саме ОСОБА_2 .

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова районного суду скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, 09.06.2020 на електронну адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Ремеза П.М., в якій він зазначає, що у нього є сумніви щодо неупередженості судді під час розгляду даної справи.

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не встановлює процедури та засад розгляду заяв про відвід (самовідвід) судді у справі про адміністративні правопорушення, тобто для учасників судового розгляду чинним КУпАП не передбачена можливість заявити відвід судді, а відповідно відсутня і процедура розгляду такої заяви про відвід судді, а тому суд вважає необхідним залишити вказану заяву без розгляду, та вважає, що вказана обставина не перешкоджає подальшому розгляду даної справи по суті.

При цьому апеляційний суд звертає увагу і на те, що сама заява про відвід ґрунтується лише на суб'єктивних та необґрунтованих припущеннях ОСОБА_1 щодо неупередженості судді. Переконливих підстав для сумнівів ОСОБА_1 в неупередженості судді не наведено.

Керуючись п. 1 ст. 247, п. 2 ч. 8 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а постанову судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06.03.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.