Справа № 265/352/20
Провадження № 3/265/474/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Копилової Л.В.

при секретарі - Куксенко А.С.

за участю прокурора - Ігнатолі Д.В.,

захисника - Мироненко О.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Ружин Житомирської області, місце реєстрації - АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , освіта повна вища, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, заступника начальника - начальника слідчого відділення Лівобережного ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області,

у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, суд

В С Т А Н О В И В:

На ОСОБА_1 15 січня 2020 року старшим оперуповноваженим Донецького ДВБ Національної поліції України майором поліції Юрасовим В.В. складено протокол про адміністративне правопорушення №-1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу до Донецького управління ДВБ Національної поліції України, відповідно до ст.255 КУпАП з Територіального управління ДБР, надійшли матеріали відносно тимчасово виконуючого обов`язки начальника Лівобережного ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області (далі - Лівобережного ВП) майора поліції Пузира В.М. для складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

Так, 22.12.2017 року наказом ГУНП в Донецькій області № 599о/с майора поліції Пузира В.М., який прибув з ГУНП у м. Києві, призначено на посаду заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Лівобережного ВП.

05 березня 2018 року наказом ГУНП в Донецькій області № 115о/с лейтенанта поліції Телейчука О.І., який також прибув з ГУНП у місті Києві призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Лівобережного ВП.

Таким чином, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 будучи поліцейськими, відповідно до пп.«з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктами відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

В період березня - квітня 2018 року майор поліції Пузир В.М. досяг усної домовленості з громадянкою ОСОБА_3 про найм житла двома поліцейськими за адресою АДРЕСА_2 , з проведенням необхідних платежів ним одноосібно з розрахунку за двох мешканців. Після чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , будучи пов`язані дружніми позаслужбовими стосунками через попереднє проходження служби в одному структурному підрозділі ГУНП у м. Києві, почали проживати у двокімнатній квартирі за вищевказаною адресою та відповідно стали рівноправними наймачами житла і отримали рівні солідарні права і обов`язки з користування приміщенням та сплати комунальних послуг.

07 серпня 2018 року наказом ГУНП в Донецькій області № 328о/с старшого лейтенанта поліції Телейчука О.І. призначено на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Лівобережного ВП.

25 квітня 2019 року наказом ГУНП в Донецькій області № 169о/с майору поліції Сушицькому Б.В. надано відпустку, а тимчасове виконання обов`язків начальника Лівобережного ВП покладено на майора поліції Пузиря В.М. Цього ж дня, о 8 год.00 хв. ОСОБА_1 , в порядку визначеному п. 28 Розділу VI Інструкції, затвердженої наказом МВС України №440 від 23.05.2017, в приміщенні Лівобережного ВП отримав доклад оперативного чергового за минулу добу як начальник органу, провів інструктаж нового добового наряду та дозволив провести зміну чергування, а відповідно був достеменно обізнаний про власне тимчасове виконання обов`язків начальника Лівобережного ВП.

25.04.2019 року, після призначення тимчасово виконуючим обов`язки начальника Лівобережного ВП, майор поліції Пузир В.М. отримав в пряме підпорядкування оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Лівобережного ВП старшого лейтенанта поліції Телейчука О.І. з можливістю організації і контролю його службової діяльності та подання пропозицій керівництву про його заохочення чи притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, з моменту покладення тимчасового виконання обов`язків начальника Лівобережного ВП, в діях майора ОСОБА_1 , виник реальний конфлікт інтересів, який полягає у суперечності між приватним немайновим інтересом, зумовленим особистими, дружніми позаслужбовими стосунками з підлеглим старшим лейтенантом поліції Телейчуком О.І. через спільний найм житла та службовими повноваженнями з організації і контролю його службової діяльності, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, під час виконання службових повноважень.

З вказаного вбачається, що майор поліції ОСОБА_1 , дізнавшись про наявність у його діях реального конфлікту інтересів, проходячи службу в територіальному органу поліції Лівобережному ВП, за адресою м. Маріуполь, пр. Перемоги, буд. 27, зобов`язаний був повідомити про цей факт не пізніше наступного робочого дня, а саме 26.04.2019 протягом робочого часу з 9 год. до 18 год., визначеного внутрішнім розпорядком (наказ ГУНП в Донецькій області № 1260 від 12.08.2016), свого безпосереднього керівника - начальника Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області підполковника поліції Бичіна С.О., для подальшого врегулювання конфлікту інтересів.

Водночас, відповідно до інформації ГУНП в Донецькій області повідомлень від майора Пузир В.М. про наявність в його діях реального конфлікту інтересів не надходило.

Таким чином ОСОБА_1 вчинено правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, 15 січня 2020 року старшим оперуповноваженим Донецького ДВБ Національної поліції України майором поліції Юрасовим В.В. складено протокол про адміністративне правопорушення №-2 за ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу 25 квітня 2019 року наказом ГУНП в Донецькій області № 169о/с майору поліції Сушицькому Б.В. надано відпустку, а тимчасове виконання обов`язків начальника Лівобережного ВП покладено на майора поліції Пузиря В.М.

Цього ж дня, близько 08 год. 00 хв., ОСОБА_1 , в порядку визначеному п.28 Розділу VI Інструкції, затвердженої наказом МВС України №440 від 23.05.2017 року в приміщенні Лівобережного ВП отримав доклад оперативного чергового за минулу добу як начальник органу, провів інструктаж нового добового наряду та дозволив провести зміну чергування, таким чином був достеменно обізнаний про власне тимчасове виконання обов`язків начальника Лівобережного ВП.

Тобто, 25 квітня 2019 року, після призначення тимчасово виконуючим обов`язки начальника Лівобережного ВП, майор поліції Пузир В.М. отримав в пряме підпорядкування оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Лівобережного ВП старшого лейтенанта поліції Телейчука О.І. з можливістю організації і контролю його службової діяльності та подання пропозицій керівництву про його заохочення чи притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, з моменту покладення тимчасового виконання обов`язків начальника Лівобережного ВП в діях майора ОСОБА_1 , виник реальний конфлікт інтересів, який полягає у суперечності між приватним немайновим інтересом, зумовленим особистими, дружніми позаслужбовими стосунками з підлеглим старшим лейтенантом поліції Телейчуком О.І. через спільний найм житла, та службовими повноваженнями з організації і контролю його службової діяльності, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, під час виконання службових повноважень.

Протягом січня - березня 2019 року через слабкий рівень професійного виконання службових обов`язків, низьку виконавську дисципліну, несвоєчасне виконання розпорядчих документів начальником Лівобережного ВП майором поліції Сушицьким Б.В. старшому лейтенанту поліції Телейчуку О.І. встановлювався розмір премії на рівні 163,833 %, 204,492% та 163,833 % відповідно.

Однак, в квітні 2019 року ОСОБА_1 за відсутності достатніх показників службової діяльності та клопотань прямого керівника, старшому лейтенанту поліції Телейчуку О . І . встановлено розмір премії в розмірі 224, 813 %, наслідком чого стало отримання підвищеного грошового забезпечення у порівнянні з іншими працівниками сектору кримінальної поліції.

Тобто, 25.04.2019 року протягом робочого часу з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. визначеного внутрішнім розпорядком (наказ ГУПП в Донецькій області №1260 від 12.08.2016), в будівлі Лівобережного ВП Пузир В.М., за відсутності достатніх показників службової діяльності, прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів щодо встановлення завищеного розміру премії старшому лейтенанту поліції Телейчуку О.І. в порівнянні з попередніми місяцями та іншими поліцейськими сектору кримінальної поліції та підписав список поліцейських Лівобережного ВП, які подаються на преміювання за результатами роботи з 01.04.2019 року по 30.04.2019 року, тим самим вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином ОСОБА_1 вчинено правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Постановою судді від 18 січня 2020 року відповідно до ст.36 КУпАП справи про адміністративні правопорушення об`єдано в одне провадження.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину свою у вчиненні правопорушень не визнав. Надав суду письмові пояснення, відповідно до яких 18 грудня 2017 року його призначено на посаду начальника СВ Лівобережного ВП. Він дійсно орендував квартиру за адресою - АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_2 , оскільки в місті Маріуполі власного житла не мали. Раніше вони проходили службу в місті Києві, однак між ними були лише робочі відносини. Цей факт не заперечує ні він, ні ОСОБА_2 . В той же час вони проживали в різних кімнатах і не були пов`язані спільним побутом, бюджетом, не мали взаємних прав та обов`язків і не вели спільного господарства. ОСОБА_2 не був його підлеглим, оскільки його безпосереднім керівником був начальник сектору кримінальної поліції Кара І.С. Стосовно встановлення розміру премії ОСОБА_2 у квітні 2019 року пояснив, що відповідним Положенням встановлено, що наказ про встановлення розміру премії готує підрозділ кадрового забезпечення на підставі поданих списків, підписаних керівником органу, терміном до 25 числа місяця, за який установлюється премія. У відповідності до наказу ГУНП в Донецькі області від 25 квітня 2019 року № 169о/с він тільки 25 квітня 2019 року (а не до 25 квітня 2019 року, коли надходили та узгоджувались пропозиції щодо нарахування премій співробітникам відділення) приступив до виконання обов`язків начальника Лівобережного ВП та підписав список працівників відділення вже із запропонованим розміром премій, в тому числі і ОСОБА_2 . Таким чином він не мав жодного майнового або немайнового конфлікту інтересів з останнім, не вносив пропозицій щодо розміру його премій, а їх стосунки обмежувались лише спільним винаймом житла.

Захисник Мироненко О.В. просила суд закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

Прокурор Ігнатоля Д.В. при розгляді справи вказував на те, що вина ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях доведена повністю дослідженими при розгляді справи поясненнями свідків та письмовими доказами. Тому просив накласти стягнення в межах санкції статтей КУпАП, якими передбачена відповідальність за вчиненні правопорушення.

За клопотанням прокурора та захисника судом були допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що з серпня 2016 року він працював в Лівобережному ВП. В 2017 році у відділенні змінилося керівництво, на посаду начальника СВ було призначено ОСОБА_1 . Пізніше до відділення прибув працювати ОСОБА_2 . Йому відомо про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 раніше разом працювали в місті Києві. В місті Маріуполі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно проживали в одній квартирі, вели спільний бюджет. Про факт їхнього спільного проживання знали всі працівники Лівобережного ВП, зокрема, можуть підтвердити свідки ОСОБА_13, ОСОБА_12 та ОСОБА_8 . Особисто йому ОСОБА_2 повідомляв, що вони з ОСОБА_1 вели спільний бюджет і побут. До моменту свого звільнення -24 січня 2019 року він виконуючи оперативно розшукові заходи неодноразово бачив їх спільно, як вони заходи та виходили з одного будинку, приходили на роботу, ходили з роботи, ходили до магазину скуплятися, розраховувалися в магазині, виносили сміття. Крім цього, достовірно йому стало відомо про це після отримання його захисником відповіді на адвокатський запит по справі, яка перебуває в провадженні адміністративного суду. ОСОБА_2 під час проходження служби в Лівобережному ВП зарекомендував себе негативно, був відсутній на нарадах, які проводилися, не заступав на чергування, виконував поставлені завдання на низькому рівні, мав низькі показники в роботі. В квітні 2019 року, коли ОСОБА_1 виконував обов`язки начальника Лівобережного ВП Телейчук О.І. був у прямому його підпорядкуванні. Однак ОСОБА_1 про конфлікт інтересів керівництво не повідомляв. В той період ОСОБА_2 була встановлена премія в розмірі більше 200%, вищому ніж іншим працівникам. Це обурювало усих інших працівників відділення поліції.

Будучи обізнаним про даний факт, він як законослухняний громадянин України повідомив про це до відповідних органів.

Свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що вона є власником квартири АДРЕСА_2 , яку здає в оренду. З 2018 року в ній мешкає ОСОБА_1 . На момент здачі йому квартири в оренду він повідомляв їй, що буде там проживати разом зі своїм знайомим. Однак вона того ніколи не бачила. За квартиру розраховувався сам ОСОБА_1 безготівковим шляхом.

Свідок ОСОБА_9 пояснювала суду, що вона працює старшим інспектором кадрового забезпечення Центрального ВП ГУНП в Донецькій області. Закрпілена за Лівобережним ВП. Також роз`яснила суду порядок здійснення преміювання працівників Лівобережного ВП в квітні 2019 року. Зарплатна відомість подавалася на підпис керівнику ОСОБА_10 , який скликав своїх заступників, вони висловили позиції щодо коригувань розміру премії і після чого в квітні 2019 року начальник Лівобережного ВП Сушицький Б.В. вніс свої коригування. Потім вона направила відомість до бухгалтерії, її перевірила бухгалтер на правильність і повернула на підпис вже з відсотками премії. На той момент ОСОБА_10 пішов у відпустку і цю відомість підписав ОСОБА_1 , однак коригування до неї не вносив.

Допитаний при розгляді справи свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що у 2019 році він працював на посаді начальника сектора кримінального розшуку Лівобережного ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області. Під час керування ним сектором у цьому ж підрозділі на посаді оперуповноваженого працював старший лейтенант поліції Телейчук О.І., який і перебував в його підпорядкуванні. Йому відомо про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом в одній квартирі. Однак які між ними були відносини він не знає. ОСОБА_2 зарекомендував себе як молодий працівник, він часто хворів, перебував на лікарняних. Протягом 2019 року він декілька разів рекомендував ОСОБА_2 на преміювання, однак коли саме не пам`ятає. Остаточне рішення про це приймає керівник.

Допитані судом свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 підтвердили суду факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно проживали в одній квартирі в АДРЕСА_2 .

Окрім цього, ОСОБА_8 зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували між собою у дружніх відносинах і всі про це знали.

Допитаний свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що працює на посаді начальника Лівобережного ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області. Як з ОСОБА_1 , так і з ОСОБА_2 вони заходились в службових відносинах. ОСОБА_2 працював дільничним інспектором, а потім був переведений на посаду оперативного працівника і перебував в прямому підпорядкуванні ОСОБА_11 . Йому також було відомо про те, що останні проживали разом за однією адресою, орендуючи квартиру. ОСОБА_1 не звертався з повідомленням про наявний у нього конфлікт інтересів. Премію встановити ОСОБА_2 також не просив. Щодо порядку преміювання в квітні 2019 року пояснив суду, що заступники ВП - начальники структурних підрозділів надавали йому свої пропозиції про преміювання працівників, а відомість розглядав він, направив її на перевірку до бухгалтерії. Однак з 25 квітня 2019 року він пішов у відпустку, а так як ОСОБА_1 виконував його обов`язки він і підписав відомість, однак не мав ні права, ні можливості вносити коригування до неї.

Свідок ОСОБА_2 надав суду свої письмові пояснення, які суд оцінює в сукупності з письмовими доказами. В наданих поясненнях він не заперечував факту проживання з ОСОБА_1 в двокімнатній орендованій квартирі, за відсутності між ними жодних відносин, спільності господарства та побуту. Також зазначив, що ОСОБА_1 не був його безпосереднім керівником, оскільки він перебував в підпорядкуванні ОСОБА_11 .

З досліджених судом письмових доказів, доданих до протоколів про адміністративні правопорушення встановлено наступне.

Наказом по особовому складу № 599 о/с від 18 грудня 2017 року капітана поліції Пузиря В. М ., який прибув із Головного управління Національної поліції у місті Києві призначено заступником начальника відділення поліції - начальником слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Центрального відділу поліції з 22 грудня 2017 року.

Таким чином відповідно до ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» він є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Наказом по особовому складу № 115 о/с від 30 березня 2018 року лейтенанта поліції Телейчука О.І., який прибув із Головного управління Національної поліції у місті Києві призначено дільничним офіцером поліції сектору превенції Лівобережного відділення поліції Центрального відділу поліції з 05 березня 2018 року.

В подальшому наказом по особовому складу № 328 о/с від 07 серпня 2018 року ОСОБА_2 призначено оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Лівобережного відділення поліції Центрального відділу поліції, увільнивши його від посади дільничного офіцера поліції сектора превенції цього ж відділення поліції.

Наказом по особовому складу № 390 о/с від 28 серпня 2019 року ОСОБА_2 переведено до Головного управління Національної поліції в м.Києві, увільнивши його від попередніх обов`язків.

Згідно довідки начальника Лівобережного відділення поліції Центрального відділу поліції від 12.09.2019 року ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2 .

Згідно довідки начальника Лівобережного відділення поліції Центрального відділу поліції від 12.09.2019 року ОСОБА_2 в період з 07 серпня 2018 року по 06 вересня 2019 року працював оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Лівобережного відділення поліції Центрального відділу поліції та на час проходження служби проживав в АДРЕСА_2 .

Наказом по особовому складу № 169 о/с від 25 квітня 2019 року тимчасове виконання обов`язків начальника Лівобережного відділення поліції Центрального відділу поліції Сушицького Б.В. на період його щорічної відпустки з 25 квітня по 25 травня 2019 року покладено на начальника слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Центрального відділу поліції майора поліції Пузиря В.М.

Відповідно до інформації наданої начальником УКЗ Головного управління національної поліції в Донецькій області від 24 грудня 2019 року, під час виконання обов`язків начальника Лівобережного відділення поліції Центрального відділу поліції безпосереднім керівником майора поліції Пузиря В.М. був начальник Центрального ВП підполковник поліції Бичін С.О.

Згідно наявних відомостей УКЗ ГУНП в Донецькій області та рапорту підполковника поліції Бичіна С.О. протягом вказаного терміну ОСОБА_1 про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів не повідомляв.

Наказом №2000 від 06 грудня 2016 року начальника ГУ НП в Донецькій області було затверджено положення про Лівобережне відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національного поліції в Донецькій області.

Відповідно до п.10 Розділу ІІІ вказаного Положення, начальник відділення поліції у встановленому порядку подає пропозиції керівництву відділу поліції щодо заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників відділення.

Наказом № 142 від 22 грудня 2015 року начальника ГУ НП в Донецькій області затверджено Положення про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Відповідно до п.5.1 вказаного Положення, наказ про встановлення розміру премії поліцейським готує підрозділ кадрового забезпечення на підставі поданих списків, погоджений із заступником начальника органу відповідно до функціональних повноважень та підписаний керівником органу, терміном до 25 числа місяця, за який установлюється премія. Після цього наказ подається до відповідного органу фінансової служби.

«Порядком та Умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», затвердженим наказом МВС України № 260 від 06 квітня 2016 року, передбачено, що керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань. При цьому накази про преміювання поліцейських видаються до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції.

Список поліцейських Лівобережного ВП Центрального ВП, що подаються на преміювання за результатами роботи з 01 квітня 2019 року по 30 квітня 2019 року, затверджений заступником начальником ГУ НП в Донецькій області В.В. Остапчуком.

Список поданий т.в.о. начальника Лівобережного ВП Пузирем В.М.

Із вказаного списку вбачається, що оперуповноваженого Телейчука О.І. включено до такого списку. Пропозиція безпосереднього начальника про розмір премії 224,813%, рішення керівника про розмір премії 224,813%.

Окрім ОСОБА_2 до вказаного списку були також включені інші працівники відділення, розмір запропонованих премій яким становив від 85,06 % мінімально до 431,264 % максимального розміру. Список був затверджений заступником начальником ГУ НП в Донецькій області у наданому варіанті.

Як вбачається з аналогічних списків, в січні 2019 року ОСОБА_2 було включено до такого списку на преміювання з пропозицією безпосереднього начальника Центрального ВП Бичина С.О. про розмір його премії - 163,833%, рішення керівника про розмір премії 163,833 %; в лютому 2019 року пропозиція безпосереднього начальника Лівобережного ВП Сушицького Б.В. - 204,493% (204,493%); в березні 2019 року пропозиція безпосереднього начальника Лівобережного ВП Сушицького Б.В. - 163,833 % (163,833%); в травні 2019 року пропозиція безпосереднього начальника Лівобережного ВП Сушицького Б.В. - 202,736 % (202,726%); в червні 2019 року пропозиція безпосереднього начальника Лівобережного ВП Сушицького Б.В. - 202,736% (202,736%).

Із графіків чергування слідчо-оперативної групи Лівобережного ВП з 16 по 24 квітня 2019 року, затвердженого начальником відділення Сушицьким Б.В. на період з 24 по 02 травня 2019 року та з 03 травня по 06 травня 2019 року, затверджених ОСОБА_1 , а також копії Журналів обліку інструктажів особового складу, що задіяний до несення служби по охороні громадського порядку, вбачається, що оперуповноважений ОСОБА_2 до таких не залучався.

03 вересня 2019 року громадянин ОСОБА_6 звернувся до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України із повідомленням про виявлення фактів реального та потенційного конфлікту інтересів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є особами, які спільно проживають.

На підставі наказу ГУНП в Донецькій області від 26 вересня 2019 року № 2559 дициплінарною комісією проведено службове розслідування за фактом порушення антикорупційного законодавства ОСОБА_1 , про що зроблено відповідний висновок від 18 жовтня 2019 року, відповідно до якого відомості викладені у зверненні ОСОБА_6 визнано такими, що підтвердилися частково, однак остаточне рішення по даному факту вирішено прийняти відповідно ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, думку прокурора, допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.172-7 КУпАП передбачено адмінстративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною 2 вказаної статті передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

В ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» надано визначення таким поняттям: «реальний конфлікт інтересів», «потенційний конфлікт інтересів» та «приватний інтерес».

Так, реальний конфлікт інтересів ? це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Потенційний конфлікт інтересів ? наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес ? будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

При цьому, будь-який майновий інтерес - це інтерес, пов`язаний з володінням майном, майновими зобов`язаннями, цінними паперами, банківськими вкладами (кредитами).

Немайновий інтерес - це інтерес, пов`язаний з особистими, сімейними, дружніми та іншими позаслужбовими стосунками особи.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в листі ВССУ від 22.05.2017 року №223-943/0/4-17, аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В. М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, виконаного на замовлення адвоката Ульянова Р.А., щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто відмінність між цими - поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу який, потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій. Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішенням як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має, встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Виходячи зі змістовного аналізу ст. 1 та ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП необхідно мати в сукупності такі ознаки:

будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами;

суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, і що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень.

Тобто реальний конфлікт інтересів має відбутися лише тоді, коли особа, користуючись наданими службовими повноваженнями задля задоволення приватного інтересу приймає рішення або робить дію на користь себе або третіх осіб.

В той же час, ні показання допитаних судом свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , ні досліджені судом письмові докази не свідчать про наявність у ОСОБА_1 приватного інтересу, наявності факту реального впливу суперечності між його приватним інтересом та службовими повноваженнями на об`єктивність чи неупередженість під час виконання ним т.в.о. начальника Лівобережного ВП в квітні 2019 року, в якому в секторі кримінального розшуку на посаді оперуповноваженого працював ОСОБА_2 , який як і він орендував кімнату в квартирі в одного власника.

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 з моменту покладення на нього т.в.о. начальника Лівобережного ВП виниклий в його діях реальний конфлікт інтересів полягає у суперечності між приватним немайновим інтересом, зумовленим особистими, дружніми позаслужбовими стосунками з підлеглим йому старшим лейтенантом поліції Телейчуком О.І. через спільний найм житла, та службовими повноваженням з організації і контролю його службової діяльності, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень під час виконання службових обов`язків.

При розгляді справи встановлено, що дійсно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проходили службу у Головному управлінні Національної поліції у місті Києві, потім почергово були призначені на відповідні посади для проходження служби до Лівобережного відділення поліції Центрального відділу поліції. В місті Маріуполі Донецької області проживали в одній орендованій квартирі по АДРЕСА_2 . Цей факт ніким не заперечується.

З цього приводу суд зазначає, що на конфлікт інтересів у діяльності посадової особи впливають її відносини з колом осіб, визначених нормами антикорупційного та спеціального законодавства. Конфлікт інтересів має місце тоді, коли йдеться про суперечність приватного інтересу особи з її посадовими повноваженнями.

Законодавством встановлено 3 категорії осіб, стосунки з якими впливають на наявність конфлікту інтересів у суб`єктів, на яких поширюється дія Закону «Про запобігання корупції».

Законом України «Про запобігання корупції» у статті 1 визначено поняття членів сім`ї та близьких осіб.

Уніфікуючи категорії осіб, стосунки з якими законодавство пов`язує з можливістю виникнення конфлікту інтересів особи, можна сформувати єдиний перелік осіб, до якого входять:

-особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням;

-інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних);

-особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі;

-незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат (рідний; двоюрідний), сестра (рідна; двоюрідна), дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням.

Інші будь-які дружні стосунки особи не підлягають правовому регулюванню.

Жодного доказу на підтвердження зв`язку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будь-якими особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками, як на те вказує Закон, суду не надано.

Посилання в протоколах про адміністративні правопорушення на виникнення певних стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через спільний найм житла суд вважає безпідставними і з цього приводу зазначає.

Інші особи мають бути визнані близькими особами за умови сукупності таких трьох обов`язкових ознак: а) спільне проживання; б) пов`язаність спільним побутом і в) наявність взаємних прав та обов`язків із суб`єктом, зазначеним у ст. 3 Закону.

Стосунки «спільного проживання» не слід плутати зі схожими стосунками. Зокрема, предметом договору найму житла можуть бути не лише окрема квартира чи будинок, а і їхня частина (статті 810-826 ЦК), але при цьому наймодавець і наймач, що проживають у суміжних приміщеннях, - зовсім чужі одна для одної. Наймачами можуть бути і дві особи, однак їхні взаємні права та обов`язки не виходять за межі спільного утримання житла та побутових видатків; урешті кожна з них має свій бюджет і не має інших прав та обов`язків.

Сам факт оренди житла в одній квартирі, користування окремими кімнатами за відсутності будь-яких усталених відносин між особами, прав та обов`язків, за відсутності належних та допустимих доказів протилежного не свідчить про існування особистих, сімейних, дружніх чи інших позаслужбових стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Пряме підпорядкування - відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням (ст.1 Закону).

Відповідно до інформації наданої начальником УКЗ Головного управління національної поліції в Донецькій області від 24 грудня 2019 року, станом на 25 квітня 2019 року прямим керівником оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Лівобережного відділення поліції Центрального відділу поліції Телейчука О.І. був заступник начальника ВП - начальник СКП Лівобережного відділення поліції Центрального відділу поліції майор поліції Кара І.С.

У відповідності до ст.2 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України найближчим до підлеглого прямий керівник є його безпосереднім керівником. Тобто ОСОБА_2 не був і підлеглим ОСОБА_1 .

Щодо встановлення розміру премії ОСОБА_2 у квітні 2019 року, судом враховується, що у відповідності до наказу ГУНП в Донецькі області від 25 квітня 2019 року № 169о/с ОСОБА_1 25 квітня 2019 року (а не до 25 квітня 2019 року, коли надходили та узгоджувались пропозиції щодо нарахування премій співробітникам відділення) приступив до виконання обов`язків начальника Лівобережного ВП та підписав список працівників відділення вже із запропонованим розміром премій, в тому числі і ОСОБА_2 . Таким чином, вказаний список був сформований, а розміри заохочень визначені, жодних змін чи коректив до списку ОСОБА_1 не вносив підписавши його, оскільки такий був попередньо узгоджений ОСОБА_10 на підставі пропозицій керівників підрозділів за підсумками роботи підлеглих працівників.

Даний факт знайшов підтвердження в поясненнях свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що посадовою особою, яка склала протоколи про адміністративні правопорушення, не здобуто достатніх, належних і допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне закрити провадження у вищевказаній справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ч.ч.1,2 ст.172-7, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя __________________