ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3321/19

04 лютого 2020 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Левчук В.В.

розглянувши матеріали, що надійшли від Управління Держпраці у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

директора товариства з обмеженою відповідальністю «Мадера» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2019 року о 15:50 год. по вул.Омеляненка 56 у с.Мирне Костопільського району інспектором праці ОСОБА_2 відносно директора товариства з обмеженою відповідальністю «Мадера» ОСОБА_1 складено протокол серії №РВ1019/980/АВ/П/ПТ про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що 11.11.2019 о 15:30 год. по вул.Омеляненка 56 у с.Мирне Костопільського району директор ТзОВ «Мадера» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, а саме: в порушення вимог ст.74 КЗпП України працівникам не надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати. Так працівнику ОСОБА_3 щорічна основана та додаткова відпустки за період з 18.11.2016 по 31.01.2019 не надавались; в порушення вимог ч.5 ст.80 КЗпП України встановлено випадки ненадання щорічних відпусток повної тривалості протягом двох років підряд. Так працівнику ОСОБА_3 щорічна основна та додаткові відпустки за період з 18.11.2016 по 31.01.2019 не надавались; в порушення вимог ч.1, 2 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» виплата заробітної плати працівникам проводиться з порушенням строків, встановлених колективним договором, рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів, пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, як приклад, заробітна плата за жовтень 2018 виплачена відповідно до відомості розподілу виплат №181122СТ755462 від 21.11.2018, за листопад 2018 виплачена відповідно до відомості на виплату готівки №15 від 12.12.2018, за грудень 2018 виплачена відповідно до відомості на виплату готівки №1 від 08.01.2019; в порушення вимог ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться не в день звільнення. Так, як приклад, працівник ОСОБА_3 звільнений на підставі наказу №4 від 31.01.2019, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства в день звільнення не проведено; в порушення вимог ч.1 ст.83 КЗпП України при звільненні працівника йому не виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Так, як приклад, працівник ОСОБА_3 звільнений на підставі наказу №4 від 31.01.2019, грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки не нараховувалась та не виплачувалась. Такі дії директора товариства з обмеженою відповідальністю «Мадера» ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Таким чином, при розгляді справи адміністративне правопорушення за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протокол та матеріали, додані до протоколу, дійшов висновку, що в діях директора товариства з обмеженою відповідальністю «Мадера» ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так судом встановлено, що в порушення вимог ст.74 КЗпП України працівникам не надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати; в порушення вимог ч.5 ст.80 КЗпП України встановлено випадки ненадання щорічних відпусток повної тривалості протягом двох років підряд; в порушення вимог ч.1, 2 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» виплата заробітної плати працівникам проводиться з порушенням строків, встановлених колективним договором, рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів, пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата; в порушення вимог ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться не в день звільнення; в порушення вимог ч.1 ст.83 КЗпП України при звільненні працівника йому не виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Вказане підтверджується протоколом серії №РВ1019/980/АВ/П/ПТ про адміністративне правопорушення від 11.11.2019 року, актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи, яка використовує найману працю №РВ1019/980/АВ від 11.11.2019 і який підписаний директором ТзОВ «Мадера» ОСОБА_1 , відомістю розподілу виплат №181122СТ755462 від 21.11.2018, відомістю на виплату готівки №15 від 12.12.2018, відомістю на виплату готівки №1 від 08.01.2019.

У своїх письмових поясненнях директор ТзОВ «Мадера» ОСОБА_1 вказав, що ОСОБА_4 в трудових правовідносинах з ТзОВ «Мадера» не перебувала.

Разом з тим, з протокола, акта перевірки та відомостей вбачається, що порушення стосувалось зокрема працівника ОСОБА_3 , а відтак пояснення директора ТзОВ «Мадера» ОСОБА_1 спростовуються дослідженими судом доказами.

Відповідно до ст.74 КЗпП України, громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Відповідно до ч.5 ст.80 КЗпП України, забороняється ненадання щорічних відпусток повної тривалості протягом двох років підряд, а також ненадання їх протягом робочого року особам віком до вісімнадцяти років та працівникам, які мають право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами чи з особливим характером праці.

Відповідно до ч.1 ст.83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Відповідно до ч.1, 2 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Суд дійшов переконливого висновку про те, що вина директора товариства з обмеженою відповідальністю «Мадера» ОСОБА_1 в порушенні вимог ст.74, ч.5 ст.80, ч.1 ст.83, ч.1, 2 ст.115, ч.1 ст.116 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи обставини справи, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень та виправлення особи правопорушника, суд дійшов висновку про необхідність застосування до директора товариства з обмеженою відповідальністю «Мадера» ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що повинно бути достатнім для його виправлення.

Згідно статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", станом на 01.01.2020 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з директора товариства з обмеженою відповідальністю «Мадера» ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.40-1, 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч.5 ст.4 Закону України "Про судовий збір", суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати директора товариства з обмеженою відповідальністю «Мадера» ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до директора товариства з обмеженою відповідальністю «Мадера» ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 /п`ятсот десять/ гривень.

Стягнути з директора товариства з обмеженою відповідальністю «Мадера» ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в дохід держави 420 /чотириста двадцять/ грн. 40 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Костопільський районний суд Рівненської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяВ. В. Левчук