Дата документу 22.01.2020
Справа № 334/8140/19
Провадження № 3/334/153/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Турбіна Т.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли з Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працює, проживає АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

25.11.2019 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення Серія ГР № 287670, відповідно до якого ОСОБА_1 не виконує свої батьківські обов`язки по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який систематично запізнюється на заняття до Запорізького політехнічного центру професійно-технічної освіти.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вона виховує у сина належне ставлення до своїх обов`язків, однак дійсно син запізнювався на заняття до навчального закладу. На теперішній час син більш сумлінно навчається та прислухається до її порад. Просила не застосовувати до неї стягнення, оскільки працює не офіційно, виховує сина сама та має скрутний матеріальний стан.

Дії правопорушника суд кваліфікує за ч.1 ст. 184 КУпАП, як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Аналізуючи матеріли справи, суд приходить до переконання, що попереджувальних цілей щодо ОСОБА_1 , можливо досягти без застосування засобів адміністративного впливу та із застосуванням такого виховного заходу, як усне зауваження, який буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його провини, та враховуючи, що діями ОСОБА_1 не завдано значних збитків суспільним інтересам, малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП, звільнивши останню від адміністративної відповідальності та оголосити усне зауваження.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та оголосити їй усне зауваження.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.184 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Турбіна Т. Ф.