Справа № 462/6558/19 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 33/811/1300/19 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі судді Партики І. В., за участі представника ОСОБА_1 адвоката Ганича І.М., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Ганича І.М., подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 14 листопада 2019 року за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Залізничного районного суду м. Львова від 14 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 /десять тисяч двісті/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 384 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

Згідно з постановою, до Залізничного районного суду надійшов протокол серії БР №134908, складений старшим інспектором відділу розшуку УПП у Львівській області, згідно якого ОСОБА_1 31 серпня 2019 року о 17 год. 30 хв. у м. Львові на перехресті вул. Кульпарківська вул. Трускавецька, керував автомобілем «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Крім того, згідно до протоколу серії БР №134907, ОСОБА_1 31 серпня 2019 року о 17 год. 30 хв. у м. Львові на перехресті вул. Кульпарківська вул. Трускавецька, керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «OPEL VECTRA» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив п.п. 1.5; 2.3(Б,Д); 12.1; 13.1 Правил дорожнього руху України.

На зазначену постанову адвокат Ганич І.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Залізничного районного судом м. Львова від 14.11.2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 38 КУпАП, у зв`язку за закінченням строку, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що постанова є незаконна та необґрунтована. Постановою слідчого Головного управління НП у Львівській області від 28.09.2019 року кримінальне провадження за фактом вчинення ДТП за участю ОСОБА_1 було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, а матеріали щодо вчинення адміністративних правопорушень за ст.ст.124, 130 КУпАП були передані в управління патрульної поліції для складання відповідних протоколів.

14.11.2019 року ОСОБА_1 , перебуваючи в лікарні після перенесеної операції внаслідок отриманої в ДТП травми, виявляючи повагу і довіру до суду, з`явився в призначене в цей день судове засідання і подав заяву про звільнення його від адміністративної відповідальності і закриття справи, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.4 ст.38 КУпАП у разі відмови у порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про відмову у порушенні кримінальної справи або про її закриття.

Відповідно до ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак, на думку апелянта, вищевказані вимоги закону суддею дотримані не були. Суд повністю знехтував конституційними нормами, вимогами Закону України та правом особи на справедливий суд.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Ганича І.М., який підтримав доводи апеляції, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Потерпіла ОСОБА_2 та її представник адвокат Когут І.В. в суд апеляційної інстанції не з`явились. Просили заслухати справу за їх відсутності та відмовити в задоволенні апеляційних вимог, про що подали відповідні заяви.

Ухвалою суду провадження по справам про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП та за ч.1 ст.130 КУпАП об`єднанні в одне провадження.

ОСОБА_1 був присутнім в суді першої інстанції та давав свої пояснення по суті справи і заперечив вину у вчиненні адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в постанові про закриття кримінального провадження від 28 вересня 2019р. слідчого Головного управління НП у Львівській області, в якому містяться посилання на результати токсикологічного дослідження №6413 від 02.09.2019 року КП «8-ма міська клінічна лікарня м. Львова», який проводився ОСОБА_1 в час поступлення у медичний заклад внаслідок госпіталізації із місця ДТП, згідно якого встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння на рівні 1,37 проміле.

Крім того, слідчим Головного управління НП у Львівській області під час розгляду кримінального провадження встановлено порушення правил дорожнього руху, а саме п.п.1.5; п.3 (б,д), 2.9(а), 12.1 та 13.1, які виразилися в тому, що він під час керування автомобілем був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем «ОРEL VECTRA», р.н. НОМЕР_2 , в результаті учасники отримали тілесні ушкодження, транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №134908 від 11.10.2019 року, копії довідки лікарні про токсикологічне дослідження ОСОБА_1 від 2.09.2019 р., протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №134907 від 11.10.2019 року, схемі місця ДТП, довідці про стан здоров`я потерпілої ОСОБА_2 .

Дані докази були досліджені судом першої інстанції повно та всебічно в судовому засіданні за участі ОСОБА_1 .

Отже, жодних порушень прав ОСОБА_1 , в тому числі і права на захист і справедливий суд, ні під час складання і оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час розгляду адміністративної справи судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

Покликання апелянта на ту обставину, що відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП , оскільки з дня винесення відповідної постанови сплило більш як півтора місяці на час розгляду справи судом першої інстанції, тому провадження підлягає закриттю, не заслуговує на увагу, оскільки суддею правильно застосовано положення ст. 36 КУпАП та накладено стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених в межах строку, встановленого чинним законодавством.

Накладене адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.33 КУпАП та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

За таких умов постанову судді першої інстанції слід залишити без змін, а апеляцію без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ганича І.М. залишити без задоволення, а постанову Залізничного районного суду м. Львова від 14 листопада 2019 року за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І. В.