23.12.2020 Провадження № 3/337/684/2020
ЄУН № 337/684/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Салтан Лілія Геннадіївна, розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює завод «Вогнетрив», мешкає: АДРЕСА_1 ,

за ст. ст.122-4, 124 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №4111018 від 15 травня 2020 року: 12.05.2020 року о 23-43 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ 1102, держномер НОМЕР_1 , по вул. Діагональній в м. Запоріжжі на території заводу «Запоріжсталь», біля КПП «Мартени», перед початком руху не впевнився в безпеці маневру та скоїв наїзд на автомобіль «SKODA OCTAVIA», держномер НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №411019 від 16 травня 2020 року « 12.05.2020 року о 23-43 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ 1102, держномер НОМЕР_1 , по вул. Діагональній в м. Запоріжжі на території заводу «Запоріжсталь», біля КПП «Мартени», ставши учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце ДТП залишив, чим порушив вимоги п. 2.10(а) ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, суду пояснив, що до дорожньо-транспортної пригоди за участю потерпілого ОСОБА_2 він не причетний, 12.05.2020 року об 14-30 год. він на своєму автомобілі проїхав проїзну КПП, поставив машину, які машини знаходилися поруч з його автомобілем не запам`ятав. Приблизно об 23-30 він відкрив багажник, витер пил з авто, жодних перешкод не побачив, сів та поїхав додому. 15 травня 2020 року йому зателефонував невідомий чоловік, який повідомив про його причетність до ДТП, він був шокований. Відео йому не надали, свої пояснення, він писав під диктовку. Жодних подряпин його автомобіль не має. Просить провадження по справі закрити.

Захисник Панченко С.М. просить провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 в інкримінованих адміністративних правопорушеннях.

Потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що він 12.05.2020 року приїхав на роботу об 18-00 год. припаркувався на території заводу на стоянці. Візуально бачив позаду автомобіль ЗАЗ білого кольору. Виїхав з роботи вранці об 08-00 год, ЗАЗ вже не було, рядом стояв вже інший автомобіль марки БМВ. Приїхавши вранці додому, він одразу виявив пошкодження під час руху ніяких аварійних ситуацій не було, тому він одразу повернувся, почав дії, направлені на встановлення винуватця, звернувся до оператора, щоб переглянути відео, наступного дня викликав патрульну поліцію, схему склали 14.05.2020 року. Від оператора на КПП він дізнався про особу ОСОБА_1 та повідомив поліції, що є відео. Вважає, що в матеріалах провадження достатньо доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 , але останній ухиляється від відповідальності, плутається у своїх показах, не надав автомобіль експерту.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду пояснили, що до відділу ВРОМ ДТП УПП надійшли матеріали за фактом ДТП, що мало місце 12.05.2020 року , вони здійснювали виїзд до КПП «Мартени» заводу «Запоріжсталь» , де провели відповідні заміри щодо автомобілів «SKODA OCTAVIA» та «ЗАЗ 1102» та встановили, що пошкодження на автомобілі «SKODA OCTAVIA» за висотою узгоджуються з висотою бампера «ЗАЗ 1102», при цьому пошкодження на самому автомобілі «ЗАЗ 1102» були відсутні. Заміри робилися на ґрунті, рівень якого не перевірявся, заміри відраховувалися від поверхні ґрунту. На місці було опитано ОСОБА_1 , який пояснив, що дійсно 12.05.2020 року він залишав свій автомобіль на стоянці біля КПП, але жодного автомобіля не зачепив, в подальшому на ОСОБА_1 було складено протокол. При цьому матеріали відеозаписів з камер вони не бачили, бо охоронці відео для огляду не надали, письмово охоронців вони не допитували, Обставини вони пам`ятають погано у зв`язку з оформленням великої кількості матеріалів та спливом певного часу.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду пояснили, що 14.05.2020 року під час несення служби вони отримали повідомлення щодо ДТП біля КПП «Мартени», зв`язалися з потерпілим за допомогою мобільного зв`язку та приїхали на вказану ним адресу: м. Запоріжжя вул. Республіканська, 57, де потерпілий надав пояснення щодо обставин ДТП. Після чого вони з заявником виїхали на місце ДТП, де потерпілий вказав на ймовірне місце зіткнення, де він склав відповідну схему зі слів потерпілого. При цьому на схемі він зазначив в якості нерухомого об`єкту приміщення КПП, вважаючи достатнім цього зображення на схемі. Інші автомобілі, які могли знаходитися поруч під час зіткнення не встановлювалися та не зазначалися. Матеріали відеофіксації охоронці їм не надали, встановити свідків не вдалося за можливе. Інформацію щодо можливої причетності автомобіля «ЗАЗ 1102» до ДТП та те, що на території заводу ймовірно є відео, схему ДТП та пояснення від заявника вони передали до відділу опрацювання ДТП в Запорізькій області.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що під час розшукового ДТП, що сталося на території заводу «Запоріжсталь», вона разом з іншими працівниками ВРОМ ДТП здійснила робочий виїзд на територію підприємства, де головний спеціаліст надав для огляду відеозапис, який спеціалістами був збільшений за допомогою спец можливості, з якого було чітко зафіксовано, що автомобіль ЗАЗ світлого кольору здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Шкода», вийшов з салону, подивився на пошкодження, сів та поїхав з місця ДТП. Факт події вона зняла на свій телефон, зображення передала колегам, зробила офіційний запит, отримала копію відеозапису, який приєднаний до матеріалів. У судовому засіданні, після надання можливості перегляду відео файлу, пояснила, що вона особисто бачила збільшене зображення, зміст відеозапису не перевіряла. Крім того, вона за телефонним зв`язком спілкувалася з ОСОБА_1 , який пояснив, що був біля КПП та не заперечував, що виходив з салону авто, але почувши про причетність до ДТП, одразу відмовився відповідати на питання та спростував свою причетність, а в подальшому почав погрожувати та писати скарги на її дії.

Вислухавши доводи захисника, пояснення особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності, потерпілого, свідків, оглянувши матеріали відео фіксації, суд приходить до наступного.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Крім того, згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної). Аналогічні порушення прав людини при розгляді адміністративних справ були встановлені зокрема у п.25 Рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України (N2)» (Заява N38789/04), Страсбург, 08 квітня 2010 року, п.п.60-63, 67 Рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» (Заява N 16347/02), Страсбург 09 червня 2011 року, та інших.

Згідно з п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, організації чи органу громадської самодіяльності.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За приписами пункту 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст.124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за змістом ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність особи настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження, з-поміж іншого, транспортних засобів. За ст. 122-4 КУпАП відповідальність наступає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

У відповідності до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської

Порядок складання адміністративних протоколів встановлений Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованими не в автоматичному режимі, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Нормами ст.278 КУпАП на орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, покладений обов`язок на стадії підготовки справи для розгляду перевірити питання, перелічені у цьому законі. Одне з таких питань це питання правильності складання протоколу та інших матеріалів справи.

З аналізу ч.1 ст.256 КУпАП вбачається, що особу можливо притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення відповідного адміністративного правопорушення тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, в якому встановлені фактичні обставини події та кваліфікуючи ознаки правопорушення.

Таким чином для дотримання процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності згідно з вимогами діючого законодавства, та забезпечення належного права на захист, усунення недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути проведено виключно шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, який буде містити усі складові, відповідати ч.1 ст.256 КУпАП, та з безумовним виконанням вимог ч.ч.2-4 ст. 256 КУпАП в частині ознайомлення особи, що вчинила правопорушення, зі змістом протоколу та вручення особі копії протоколу, що відповідає оригіналу, скерованого до суду .

Натомість, протокол серії ДПР18 № 411018 має незасвідчене належним чином виправлення однієї з основних його складових дати складання протоколу ( неозброєним оком вбачається виправлення цифри «16» на «15») та відсутній рік, та не містить даних про потерпілого дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_1 .

Також, в порушення вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, адміністративні протоколи про адміністративне правопорушення про події, які мали місце 12 травня 2020 року складені лише 16 (15-незасвідчені виправлення) травня 2020 року, свої пояснення потерпілий надав 14.05.2020. При цьому в матеріалах справи відсутні дані органу поліції про конкретну дату та час виявлення ОСОБА_1 , як винуватця ДТП, під час допиту у судовому засіданні працівники поліції також не могли надати відповіді на питання аналогічного змісту, тобто - зазначене не дає суду достеменних підстав вважати, що протоколи були складені з дотриманням встановленого строку - не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі скасування акта, який встановлює адміністративне відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Зміст принципу « поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_2 , який є потерпілим, автомобіль якого отримав механічні пошкодження, власноруч надав пояснення посадовим особам управління патрульної поліції, що «звернувся за допомогою до служби безпеки заводу, де було встановлено, що ДТП скоїв автомобіль Таврія держномер НОМЕР_3 » (літеру «Н» наведено жирним шрифтом), державний номер автомобіля ОСОБА_1 НОМЕР_1 , а зазначений потерпілим державний номер автомобілю належить іншій особі.

З пояснень допитаних працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що за допомогою зіставлення даних, наявних у базі , був отриманий висновок щодо автомобіля ЗАЗ 1102, держномер НОМЕР_1 , причетність якого до ДТП в подальшому була перевірена, але хто саме з них, дійшов такого висновку, вони не пам`ятають.

Відповідно до пояснень, наданих інспектору поліції під час складання протоколу, та підтверджених у судовому засіданні . гр. ОСОБА_2 : «припаркував на території паркувального майданчику свій автомобіль о 18:00 годині, а додому приїхав 13.05.2020.» Тобто, паркування гр. ОСОБА_2 здійснювалося у місці, де розташований був не лише автомобіль ОСОБА_1 (що підтверджено відеозаписом, з якого вбачається велика кількість авто на місці паркування), однак працівниками поліції взагалі не перевірена можливість отримання механічних пошкоджень автомобіля потерпілого від будь-якого іншого автомобілю, записи з камер відеоспостереження за період з моменту заїзду на територію заводу автомобілю гр. ОСОБА_2 і до моменту його виїзду, працівниками поліції не отримувалися взагалі. Хоча сам потерпілий пояснював, що коли він виїжджав, то автомобіля «ЗАЗ 1102» вже не було, на його місці був припаркований автомобіль БМВ.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з камер спостереження взагалі не можливо ідентифікувати ані автомобіль потерпілого, ані автомобіль винуватця.

Сам відеозапис надісланий вже після складання інспектором схеми ДТП та протоколу про адміністративне правопорушення на запит Управління патрульної поліції в Запорізькій області від 18.05.2020, відеозапис , отриманий на власний телефон поліцейських, в матеріалах провадження відсутній та суду не надавався. .

Відповідно до п.3 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (Наказ Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 зі змінами), схема місця ДТП має містити відображення та фіксацію всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин. Згідно з п.5 ч.4 Розділу VIII вказаної Інструкції - на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: інші сліди та предмети, що стосуються пригоди.

На схемі місця ДТП від 14.05.2020 року, в порушення пункту 4 розділу VIII Інструкції №1395, не зображено та не фіксовано всі необхідні об`єкти, оскільки відсутні відомості про інші предмети, споруди та автомобілі, які були припарковані на стоянці, розташованій на території заводу. Схему підписано лише одним учасником ДТП, потерпілим ОСОБА_2 . Згідно пояснень у судовому засіданні інспектора поліції ОСОБА_5 на складеній схемі він зазначив ймовірне місце, в якому могло б відбутися зіткнення автомобілів.

За клопотання потерпілого постановою суду від 6 серпня 2020 року призначена комплексна судова експертиза.

Зі змісту висновку експерта № 9-7433 від 16.10.2020 року вбачається, що на схемі місця ДТП відсутні будь-які сліди, а також не зафіксовано розташування транспортних засобів і відкинутих при ударі об`єктів ( у випадку їх наявності) після пригоди. Крім того, інформація стосовно положення органів керування ТЗ після пригоди у наданих на дослідження матеріалах справи відсутня.Також на Схемі відсутні трасо логічні ознаки. За якими можна визначити траєкторію руху ( або місце стянки) автомобілів перед зіткненням, відсутнє масштабне визначення розмірів об`єктів, у тому числі КПП №5, тощо.

Згідно висновку експерта № 9-7433 від 16.10.2020 року відповісти на жодне питання, що були поставленні на дослідження, не вдалося можливим з причин недостатності вихідних даних.

Крім того, суд не приймає до уваги покази працівників поліції стосовно збору доказів, на підставі яких вони дійшли до висновку про наявність вини ОСОБА_1 в ДТП, що відсутні в матеріалах провадження. зокрема, щодо передання змісту побаченого з оглянутих відео зображень з камер відеоспостережень на території заводу, оскільки на підставі показань даних свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах. Цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Суд критично ставиться до таких показань, оскільки вони, ураховуючи відсутність будь-яких інших доказів порушення ОСОБА_1 ПДР України, не можуть бути беззаперечним свідченням учинення особою адміністративного правопорушення.

З таким вирішенням спору погодився і Касаційний адміністративний суд. Суд касаційної інстанції також вказав на помилковість висновків суду першої інстанції стосовно того, що підтвердженням порушення особою ПДР України є постанова, оскільки лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такого порушення.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4, ст.124, КУпАП поза розумним сумнівом, за таких обставин суд вважає, що доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності не спростовані належними доказами, а тому провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.ст.124, 122-4 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хортицький районний суд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Л. Г. Салтан