Справа № 754/4379/20
Провадження № 3/265/2248/20
П О С Т А Н О В А

29 липня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Шиян Вікторія Володимирівна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

13 березня 2020 року о 00-55 годині, по вулиці Закревського, 85 в місті Києві, під час керування автомобілем Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 був зупинений поцейським. На його вимогу пройти у встановленому законом порядку медичний огляд у закладі охорони здоров`я на визначення стану наркотичного сп`яніння у зв`язку з наявністю в нього ознак такого сп`яніння, відмовився.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Покутній О.М. до суду не прибули. Останній електронною поштою надіслав на адресу суду письмові пояснення в інтересах ОСОБА_1 , в яких зазначив, що ОСОБА_1 13 березня 2020 року автомобілем Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не керував. Транспортний засіб не був зупинений поліцейськими під час руху, а був виявлений ними припаркованим на узбіччі по вулиці Закревського, 85 в м. Києві, а ОСОБА_1 лише перебував в салоні вказаного автомобіля. Саме з цих підстав ОСОБА_1 відмовився від проходження будь-якого огляду, адже за відсутності факту керування пропозиція проходження медичного огляду є протиправною та не тягне за собою жодних правових наслідків. Крім того, відсутній повний відеозапис всіх обставин події, зокрема, не зафіксований факт керування ОСОБА_1 автомобілем. Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 власноруч свої пояснення не надавали, а лише підписали бланки заяв, що були надані ним поліцейськими. Зауважує, що вказані свідки не були свідками того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки не були присутніми при його зупинці. Таким чином вважає, що докази, надані до протоколу, є неналежними, недопустимими, тобто по суті припущеннями. Крім того, на момент розгляду справи строк накладення адміністративного стягнення сплив. Просить справу закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, або у зв?язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Справу просить розглядати без його участі.

Разом із тим, з відеозапису, наданого до протоколу, вбачається, що ОСОБА_1 будь-яким чином не заперечував з приводу того, що він керував транспортним засобом та не висловлював тверджень, що його автомобіль був припаркованим та не рухався, а він просто сидів у вказаному автомобілі. На вказаному відеозаписі зафіксована відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп?яніння. Вказану відмову засвідчили свідки.

Щодо прийняття відео та письмових пояснень свідків, долучених працівниками поліції до матеріалів справи на підтвердження факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, як доказів, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючі в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок використання фото- та відеотехніки встановлюється пунктом 9 частини 1 ст.31 та ст.40 Закону України «Про Національну поліцію».

При цьому норма ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» є загальною нормою, яка безпосередньо не регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів.

Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст.40 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно ч.1 цієї статті поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отримувану з автоматичної фото- і відеотехніки, що находяться в чужому володінні, з метою:

- попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

- забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, відповідно до пункту 2 частини 1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходяться в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Обов`язковою умовою її використання є виконання частини 2 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Частиною 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці. Виконання зазначеного припису є обов`язковим.

Як вбачається з відео наданого працівниками поліції, водій ОСОБА_1 був обізнаний про проведення відео фіксації.

Свідки відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, засвідчили, підписавши відповідні бланки пояснень, проте наведене не є підставою для визнання таких доказів недопустимими та неналежними, адже перед їх підписанням свідки знайомляться з їх змістом. У бланках зазначено: «пояснення записано вірно, мною прочитано. Зауважень до викладеного не маю». Під наведеною фразою міститься підпис свідка та підпис особи, що відібрала пояснення.

Всі недоліки, вчинені під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , на які посилається його представник, є не значними, та не спростовують провину водія ОСОБА_1 .

Таким чином, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджена наведеними доказами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Приймаючи до уваги, що порушення було вчинене 13 квітня 2020 року, справа надійшла до суду з Деснянського районного суду міста Києва 07 липня 2020 року, з цього часу судом вживались заходи щодо виклику ОСОБА_1 та його представника до судового засідання, строк накладення стягнення на момент ухвалення даної постанови, сплив.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі ст. 130 ч. 1 КУпАП, керуючись ст. 38, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Провадження у даній справі закрити у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Шиян В.В.