П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" січня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу приватним підприємцем, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

27 жовтня 2019 року о 03 год 30 хв ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «Toyota Camry», н/з НОМЕР_1 по вул. Жмаченка, 2, у м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила пункт 2.5 правил дорожнього руху України.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та зазначила, що вона не перебувала 27 жовтня 2019 року у стані алкогольного сп`яніння, коли керувала автомобілем марки «Toyota Camry», н/з НОМЕР_1 . Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовилась, оскільки поспішала в лікарню до матері, яку забрала швидка допомога. Крім того, звернула увагу на те, що працівники поліції виявивши у неї ознаки алкогольного сп`яніння, не відсторонили її від керування транспортним засобом та тимчасово не затримали її транспортний засіб, що може свідчити про перебування її у тверезому стані при керуванні транспортним засобом. Із зазначених підстав просила закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 27 жовтня 2019 року серії ДПР18 № 251606, зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту 2.5 правил дорожнього руху України, письмовими поясненнями свідків, відеозаписом з нагрудних камер працівника поліції №АА00963, записаним на DVD диск.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суддя критично ставиться до тверджень ОСОБА_1 , що вона поспішала до матері, яка перебувала у лікарні, а тому відмовилась проходити довготривалий огляд у закладі охорони здоров`я, оскільки вони спростовуються наявними матеріалами справи. Зокрема, з відеозапису нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як за допомогою газоаналізатора «Драгер», так і у закладі охорони здоров`я, на що остання відмовилась в категоричній формі. Крім того, слід відзначити, що ст. 130 КУпАП не передбачає жодних підстав, які звільняють особу від проходження огляду на стан сп`яніння. Також ОСОБА_1 не надано жодних доказів, які б підтверджували обставини на які вона посилається.

Також суддя вважає не обґрунтованими підставами для закриття провадження у справі за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, недотримання працівниками поліції вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо не відсторонили ОСОБА_1 від керування автомобілем, оскільки вказані дії можуть свідчити лише про порушення працівниками поліції зазначених вимог, але жодним чином не можуть встановлювати факт відсутності в діях водія складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В судовому засіданні ОСОБА_1 вказала, що працівники поліції не дали їй сісти за кермо, тому вона викликала водія.

Жодних інших доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення судді не надано.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, 130, 251, 283-285 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя

постановила:

визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн 00 к. із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн 40 к. на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: В.Б. Левко