Провадження № 33/801/36/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., за участі секретаря судового засідання Богацької О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2019 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком 6 (шість) місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

У постанові суду зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 133126, 04 жовтня 2019 року о 23:15 год. в м. Вінниці по вул. Соборна, 46, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки Nissan «Leaf», державний номерний знак НОМЕР_1 , перед розворотом вчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, не надав переваги в русі автомобілю Mercedes «Vito», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку та скоїв із ним зіткнення, чим порушив п.10.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. В результаті вказаної пригоди транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2019 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі зазначено, що судом не з`ясовано всіх обставин справи, оскільки він здійснив маневр для розвороту у відповідності до п. 10.4 ПДР, а зіткнення відбулося з вини водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом Mercedes «Vito» та в порушення вимог ПДР рухався по трамвайних коліях.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Вишневської О.С., а також представника ОСОБА_3 адвоката Глівінської С.Й., дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення є те, що вину обвинуваченого має бути доведено поза межами розумного сумніву.

Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За наслідками дослідження зібраних у справі доказів, суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема вина підтверджується відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 1331126 від 04 жовтня 2019 року, схемою місця ДТП та іншими документами, долученими до протоколу та які відповідають фактичним обставинам справи.

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами.

Так, відповідно до матеріалів справи, 04 жовтня 2019 року об 23:15 год. в м. Вінниці по вул. Соборна, 46, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Nissan «Leaf», державний номерний знак НОМЕР_1 , перед розворотом вчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, не надав переваги в русі автомобілю Mercedes «Vito», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку та скоїв із ним зіткнення, чим порушив п.10.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306. В результаті вказаної пригоди транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до характеру механічних пошкоджень за наслідками дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Nissan «Leaf», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 отримав пошкодження переднього лівого крила та лівої частини переднього бампера, а автомобіль Mercedes «Vito», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , отримав пошкодження правих задніх дверей та заднього крила.

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Nissan «Leaf», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вулиці Соборна м. Вінниці. а водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем Mercedes «Vito», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався в попутному напряму, при цьому водій ОСОБА_1 завчасно не зайнявши крайнє положення проїзної частини почав здійснювати маневр, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів, яке сталося з вини водія ОСОБА_1 , про що свідчить локальний характер механічних пошкоджень автомобіля Mercedes «Vito» задньої частини правої сторони автомобіля, а автомобіля Nissan «Leaf» переднього лівого крила та лівої частини переднього бампера.

Пунктом 2.3 (б) Правил дорожнього руху України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

В діях водія ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху, оскільки водій перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю.

ОСОБА_1 наведених вимог правил дорожнього руху не дотримався, що свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 надав висновок експерта № 8389/19-21 від 26.12.2019, відповідно до якого в діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей нормам п. 10.4 ПДР України, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП.

Як видно із вказаного висновку експерта, дослідження проводилось на підставі відеозапису наданого ОСОБА_1 , без врахування матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП.

Наданий висновок експерта № 8389/19-21 від 26.12.2019 не спростовує наявності вини водія ОСОБА_1 у виникненні події даної ДТП, оскільки ОСОБА_1 перед виконанням маневру «розворот» не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки для інших учасників дорожнього руху, не дав дорогу попутному транспортному засобу, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у висновку експерта № 8389/19-21 від 26.12.2019 фактично наведено лише опис дій водія транспортного засобу Nissan «Leaf» і відсутні обгрунтування відповідності його дій вимогам ПДР України, тобто висновок експерта не містить спростувань наявності вини водія ОСОБА_1 у виникненні даної ДТП.

Доводи апеляційної скарги про те, що за наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу виконуючи поворот ліворуч або розворот поза перехрестям повинен дати дорогу лише трамваю, є безпідставними, оскільки суперечать змісту абз. 1 п. 10.4 Правил дорожнього руху.

Щодо посилань захисника ОСОБА_1 - адвоката Вишневської О.С. на те, що в постанові суду першої інстанції неправильно зазначено державний номерний знак автомобіля Nissan «Leaf», то дане посилання правового значення для вирішення справи не має, а лише вказує на те, що судом допущено описку, яка в силу вимог процесуального закону не є підставою для скасування судового рішення.

Також, не заслуговують на увагу доводи адвоката Вишневської О.С. про безпідставний допуск до участі у розгляді справи представника ОСОБА_3 , яка є власником транспортного засобу Nissan «Leaf», яким керував ОСОБА_4 , оскільки в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди механічні пошкодження отримав належний їй автомобіль, що може свідчити про заподіяння їй відповідної шкоди.

Згідно положень ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Зазначеною вище нормою закону передбачено права потерпілого, зокрема користуватися правовою допомогою адвоката.

З матеріалів справи видно, що представник ОСОБА_3 адвокат Глівінська С.Й. приймала участь у розгляді даної справи в суді першої інстанції, а та обставина що судом з цього приводу не було ухвалено окремого процесуального документу, то дана обставина не спростовує висновок суду про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні події даної ДТП.

Також, не заслуговує на увагу посилання адвоката Вишневської О.С. на те, що ОСОБА_1 автомобіль Nissan «Leaf», д.н.з. НОМЕР_1 , використовував на умовах оренди і у нього відсутні будь-які правовідносини із ОСОБА_3 , оскільки дані обставини не заперечують права власності останньої на вказаний транспортний засіб.

У справі «Кац та інші проти України» (Kats and Others v. Ukraine, заява № 29971/04), рішення від 18 грудня 2008 року, ЄСПЛ зазначив, що слово «законний» та словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом», які містяться в пункті 1 статті 5, по суті, відсилають до національного законодавства і встановлюють обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства.

За вказаних обставин, не допуск до участі у справі представника ОСОБА_3 - власника транспортного засобу Nissan «Leaf», що був пошкоджений під час даної ДТП суперечить змісту ст. 269 КУпАП та принципу «законності».

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі "Надточій проти України" (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

При цьому слід врахувати, що відповідно до обсягу процесуальних прав визначених ст. 269 КУпАП, участь у справі потерпілого не впливає на обставини, що встановлюють чи спростовують вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, права ОСОБА_1 в даному випадку не порушені, він особисто приймав участь у розгляді справи, скористався правовою допомогою адвоката, тобто не був поставлений в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Отже доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до власного викладення скаржником та його захисником обставин справи і неправильного тлумачення норм права, а тому висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ст. 124 КУпАП кваліфіковані правильно.

Відповідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення та відомості про особу ОСОБА_1 прийшов до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ст. 124 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Отже, адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

З урахуванням наведених обставин, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції та для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.245, 247, 280, 289, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.В. Оніщук