ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/7941/20
Справа №33/819/263/20
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 липня 2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Красновський І.В., за участю захисника Мельника Д.Г. та скаржника ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Мельника Д.Г. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10.06.2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Херсона, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ч.1ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 11.03.2020 року 13-50 год., в м. Херсоні по вул. Університетська, керував т/з Рута А 482, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, від проходження огляду у закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 11.03.2020 року 13-56 год., в м. Херсоні по вул. Небесної Сотні, 23, керуючи т/з Рута А 482, номерний знак НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, подану завчасно за допомогою спецсигналів, а саме проблисковими маячками червоного та синього кольору сумісно зі звуковим сигналом на службовому автомобілі, не зупинився та продовжував рух, був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі д.н.з. НОМЕР_2 на синьому фоні, по вул. Університетська, 4, чим порушив вимоги п.2.4 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Мельник Д.Г., не погоджується із вказаним рішенням у зв`язку з порушенням судом матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд призначив стягнення, яке не передбачено санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів. Крім того, стверджує, що суд порушив ОСОБА_1 права на захист, розглянувши справу без його участі та залишив поза увагою той факт, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що підтверджується відповідною довідкою. Також, ОСОБА_1 не був відсторонений від керуванням транспортного засобу, а сам поїхав до наркологічного диспансеру.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 про постанову дізнався від дружини 03.07.2020 року, та скасувати постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 10.06.2020 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши захисника Мельника Д.Г. та Охрименко М.П., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, вважаю, що воно підлягає задоволенню у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП та доходжу висновку за можливе поновити захиснику Мельнику Д.Г. строк на апеляційне оскарження постанови..

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП - суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суддею апеляційної інстанції встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР № 426506 від 11.03.2020 року, згідно якого він визнаний винним в тому, що 11.03.2020 року 13-50 год., в м. Херсоні по вул. Університетська, керував т/з Рута А 482, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, від проходження огляду у закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить "Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР № 426506 від 11.03.2020, складений за порушення вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ( а.с.8); поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,(а.с.12, 13) відеозапис, наданий працівниками поліції, .

Крім того, відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, від підпису в протоколі відмовився, пояснень не надав. Не вказав заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних. Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. У суду першої інстанції та у судді апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року "Романаускас проти Литви" судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим; У рішенні ЄСПЛ від 21.07. 2011 року по справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції обґрунтовано оцінено встановлені фактичні обставини правопорушення, досліджено та перевірено докази, постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Посилання захисника в апеляційній скарзі, як на підставу скасування постанови, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутністю ОСОБА_1 без належного повідомлення не спростовують висновків суду про вчинення адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що, суд першої інстанції вжив заходів в порядку, передбаченому ст. 277-2 КУпАП для повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду, застосував визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, встановлені ст. 277 КУпАП та обґрунтовано застосував норми ст. 268 КУпАП, щодо необов`язкової присутності при розгляді справи, належним чином повідомленої особи яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа проти Іспанії " від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Посилання захисника на неправильне застосування стягнення в частині позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів заслуговують на увагу але не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що підтверджується відповідною довідкою суд до уваги не бере, оскільки ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за відмову в проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, вказана довідка отримана з порушенням п.12 "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

У відповідності до ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Стягнення відносно ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст. 33 КУпАП у межах, установлених ч.1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у адміністративному протоколі, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції обґрунтовано врахував характер вчиненого правопорушення ОСОБА_1 , ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків та призначив адміністративне стягнення в межах санкції ст.130 КУпАП.

Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови суд вірно оцінив зібрані у справі докази та обґрунтовано дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 має місце склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводи викладені в апеляційній скарзі захисника не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду, а отже відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, підстав для задоволення апеляційної скарги не має. Отже, посилання апелянта на незаконність постанови судді є непереконливими.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Зважаючи на викладене, постанова суду щодо доведеності вини, кваліфікації дій, накладеного стягнення є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не має, тому його апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Мельнику Д.Г. строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 10.06.2020 року.

Апеляційну скаргу захисника Мельника Д.Г. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10.06.2020 року по справі про адміністративне правопорушення зач. 1 с. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського апеляційного суду (підпис) І.В. Красновський