Єдиний унікальний номер №943/621/20
Провадження №3/943/313/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого кочегаром ПП « ОСОБА_2 », проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Як вбачається із протоколів про адміністративне правопорушення серії ОБ №125571 від 13.04.2020 та серії ОБ №125535 від 20.04.2020, що 13 квітня 2020 року о 12 год. 40 хв. в с. Соколівка Буського району Львівської області та 20 квітня 2020 року о 22 год. 00 хв. в с. Ожидів Буського району Львівської області водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №125536 від 20.04.2020, що 20 квітня 2020 року о 22 год. 00 хв. в с. Ожидів Буського району Львівської області ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою судді від 08 травня 2020 року вищевказані протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП були об`єднані в одне провадження у відповідності до вимог статті 36 КУпАП із призначенням до судового розгляду на 18.05.2020 року.

В судове засідання ОСОБА_3 повторно не з`явився, незважаючи на повідомлення судом його про час і місце розгляду справи належним чином, будучи представлений в судовому засіданні повноважним захисником адвокатом Скоробогатим М.В., який заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, на задоволенні якого наполягає, виходячи з таких мотивів. Зокрема захисник покликається на незаконність дій поліцейських та протиправне складення ними адміністративних протоколів щодо його підзахисного, на якому поліцейські відпрацювали показники своєї роботи шляхом грубого порушення процндури притягнення його до адміністративної відповідальності. Зокрема огляд на стан сп`яніння 13.04.2020 року проведено без участі будь-яких свідків одноосібно самим поліцейським, що є незаконним та унеможливлює дійсність будь-яких результатів будь-якого огляду особи на стан сп`яніння. Також, за наслідками події 20.04.2020 року, огляд його підзахисного на стан сп`яніння фактично не проводився, а на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_3 ніхто не пропонував пройти відповідний огляд на стан сп`яніння, що є обов`язковою передумовою, а в порушення процедури такого огляду одразу відвезли до лікарні. Натомість, як слідує із відповідного медичного висновку, що такий було формально складено лікарем Буської ЦРЛ Бойчуком ОСОБА_4 без фактичного огляду його підзахисного. Крім того захисник звернув увагу на те, що в порушення вимог чинного законодавства його підзахисний направлений на медичний огляд у Буську ЦРЛ 20.04.2020 року о 23 год. 15 хв., хоча самого направлення всупереч вимогам інструкції у матеріалах справи не має. Більше того, зазначений у заданому висновку час огляду ОСОБА_3 та складення висновку є одномоментними подіями, що додатково свідчить про порушення процедури освідування його підзахисного на стан сп`яніння. Тобто, медичний висновок щодо нього було складено в момент його прибуття, оскільки проміжку часу між прибуттям особи в медичний заклад, його оглядом і складенням висновку відсутній будь-який час, так як ці різні три події датовані виключно одним моментом 20.04.2020 року та одним часом - 23 год. 20 хв., що безспірно свідчить як про порушення процедури, так і те, що огляд ОСОБА_3 на стан сп`яніння фактично не проводився. Відтак захисник вважає вищезгадану виписку приладу Драгера та медичний висновок недопустимими доказами у цій справі, жодних інших належних доказів винуватості його підзахисного не має, а відтак усі інші сумніви повинні трактуватись на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Що стосується обвинувачення його підзахисного за ст. 124 КУпАП, таке з огляду на складений протокол про адміністративне правопорушення, грунтується виключно на те, що начебто ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду. При цьому, поліцейським не вказано: на яку саме перешкоду, за яких обставин відбувся наїзд та які наслідки цього, що обгрунтовано вказує на відсутність в діях підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відтак захисник вважає, що складення поліцейськими протоколів про адміністративне правопорушення щодо його підзахисного є безпідставними, не відповідає вимогам чинного законодавства та виключає відповідальність ОСОБА_3 . Оскільки матеріалами справи не доведено винуватість останнього у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому просив закрити провадження щодо його підзахисного за відсутністю у його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Заслухавши доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що провадження у даній справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Нормою статті 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за № 1413/27858 (надалі - Інструкція), огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви (п. 6 Розділу ІІ цієї Інструкції).

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Однак, поставлене у вину ОСОБА_3 керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за обставин, викладених в протоколі про адміністративне порушення серії ОБ №125571 від 13.04.2020 року, не підтверджено матеріали справи, які не містять обов`язкового для складення акту огляду ОСОБА_3 на стан сп`яніння на місці зупинки, як відсутні будь-які відомості про складення такого документу в протоколі про адміністративне правопорушення від 13.04.2020. Більше того, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_3 проведено одноосібно поліцейським без присутності двох свідків, про що свідчить складений протокол від 13.04.2020 та відсутність в матеріалах справи їх письмових пояснень, що свідчить про недійсність результатів такого огляду в силу положень п. 6 Розділу ІІ цієї Інструкції та ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Крім того в силу вимог п. 6 та п. 7 Розділу І цієї Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд особи на стан сп`яніння може бути проведений у найближчому закладі охорони здоров`я виключно у двох випадках, а саме: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Проте, обвинувачення ОСОБА_3 у тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №125535 від 20.04.2020 року, підтвердженого медичним висновком лікаря Буської ЦРЛ є недоведеним, оскільки грунтується на доказах, які викликають обгрунтовані сумніви у їх об`єктивності. Зокрема у матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки чи його незгоди з результатами будь-якого огляду. Більше того, до матеріалів справи не долучено направлення поліцейського щодо скерування водія для проходження відповідного обстеження у Буській ЦРЛ. Крім того, як убачається із вищевказаного медичного висновку №103 від 20.04.2020 року, що точний час огляду ОСОБА_3 в Буській ЦРЛ та оформлення його результатів шляхом складення висновку про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння повністю збігається та датовано одним і тим же часом 23 год. 20 хв. 20.04.2020 року, що є необ`єктивним, нелогічним і суперечливим, оскільки відсутній будь-який проміжок часу між трьома різними подіями, що може свідчити про те, що огляд на стан сп`яніння фактично не проводився.

Окрім цього, жодного відеозапису, який міг би об`єктивно свідчити про хід вищевказаних подій, до даної справи про адміністративне правопорушення, суду надано не було.

Згідно зі статтею 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до частини третьої статті 61 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України, Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Відтак, суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Згідно пункту 22 цієї Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Аналогічно, частиною п`ятою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За таких обставин, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатньо переконливі, чіткі та узгоджені між собою висновки чи схожі неспростовані презумпції факту щодо перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння під час керування ним транспортним засобом 13 та 20 квітня 2020 року, ураховуючи відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів цього та істотне порушення процедури проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім того, на думку суду, в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки такий може мати місце виключно за умови порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Проте складений щодо останнього протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №125536 від 20.04.2020 року не містить відомостей про пошкодження транспортних засобів чи іншого майна, що вказує на відсутність у діях ОСОБА_3 складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

Відтак, із урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за статтею 124 та частиною 1 статті 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутності у його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 124, 130, 247, 266, 279, 280, 283, 284, 288 КпАП України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за статтею 124 та частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даних адміністративних правопорушень на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

На постанову судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. Б. Кос