П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2020 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Державної установи «Білоцерківська виправна колонія № 35» відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин Київської області, громадянина України, не працюючого, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався, за ст.188 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії КИ № 11 про адміністративне правопорушення, 02 грудня 2019 року о 14 год. 15 хв. біля будинку 14/ АДРЕСА_2 , було затримано ОСОБА_1 , при спробі перекиду на територію охоронної зони ДУ БВК №35 через паркан основної огорожі поліетиленовий пакунок перемотаний скотчем, в якому знаходилися два мобільних телефони: марки SAMSUNG (імеі: не проглядається), марки «PRESTIGIO» (імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), чим вчинено правопорушення, передбачене ст.188 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від останнього до суду не надходило. Судом вжито передбачених процесуальним законодавством заходів для повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи, зокрема, направлення судових повісток за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає що, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, оскільки таку поведінку особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд розцінює, як спосіб захисту з метою затягування строків розгляду справи та уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд приходить до висновку, про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2019 року серія КИ №11, протоколом КИ №11 про адміністративне затримання від 02 грудня 2019 року, протоколом огляду і огляду речей КИ №11, рапортами, протоколами вилучення №245, актом №2270, довідкою, заявою, письмовими поясненнями.

Вказані докази є належними і допустимими, та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення за ст.188 КУпАП та винність ОСОБА_1 в його вчиненні.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Кодексом про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні а також інші обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність і приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, так як таке стягнення буде доцільне для усунення в подальшому здійснення аналогічного правопорушення та попередження вчинення нових правопорушень.

Положеннями ст.8 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.188, 221, 245, 256, 251, 280, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 510 грн. 00 коп. з конфіскацією заборонених предметів: двох мобільних телефонів марки SAMSUNG (імеі: не проглядається), марки «PRESTIGIO» (імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ).

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня отримання постанови.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова буде направлена для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області І. Д. Дубановська