Справа № 428/3679/20
Провадження №3/428/1006/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М., за участю секретаря Солошенко П.В., особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , представника особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення адвокат Тріфанов Є.О.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не надано, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 310083, 26 квітня 2020 року о 03 годині 31 хвилині в м. Сєвєродонецьку по пр. Центральному поблизу буд. 71, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом JAGUAR XJ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, пояснив, що транспортним засобом не керував, за кермом перебувала ОСОБА_2 . Вони разом пили каву, а потім вона керувала транспортним засобом. Коли їх зупинили співробітники поліції, вона злякалась, оскільки бо в неї не мала документів на право керування транспортним засобом, і пересіла з водійського місця на пасажирське сидіння. ОСОБА_2 поїхала до Станиці-Луганської зустріти матір, але не повернулась і наразі знаходиться на непідконтрольній території, тому з`явитись не може.

Представник особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення адвокат Тріфанов Є.О. в судовому засіданні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення заперечував, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, представник надав суду письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_1 вони товаришують. 26 квітня 2020 року вони відпочивали. Вона сиділа на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_1 на задньому сидінні автомобіля. Автомобілем керувала подруга ОСОБА_2 , вони разом іноді спілкуються. Коли автомобіль зупинили співробітники поліції, ОСОБА_2 злякалась, бо в неї не було документів на право керування транспортним засобом, і пересіла на пасажирське сидіння.

Вислухавши надані в судовому засіданні пояснення, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частина 1 статті 130 передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з урахуванням суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і яке інкримінується ОСОБА_1 , предметом розгляду даного провадження є встановлення факту керування транспортним засобом та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керувала транспортним засобом.

Відповідно до п.1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Хоча законодавчо поняття керування транспортним засобом і не закріплено, однак під керуванням/управлінням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.

Згідно до вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, порушення вимог якого інкримінується ОСОБА_1 - Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення складеному поліцейським ОСОБА_4 серії БД № 310083, 26 квітня 2020 року о 03 годині 31 хвилині в м. Сєвєродонецьку по пр. Центральному поблизу буд. 71, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом JAGUAR XJ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, направлення на огляд водія ОСОБА_1 складене 26.04.2020 о 04-00 год., акт огляду на стан сп`яніння з відміткою «не проводився», складений також поліцейським ОСОБА_4 , письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , пояснення яких було відібрано поліцейським ОСОБА_4 та викладено на бланку пояснень ним особисто, а свідками лише зазначено «З моїх слів записано вірно, мною прочитано», та яких згідно пояснень було запрошено 26.04.2020 о 04-11 годині, та якими не підтверджується факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 а лише констатується факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Рапорт ОСОБА_4 з якого слідує, що 26.04.2020 року під час несення служби у м. Сєвєродонецьк, у складі екіпажу «Цейлон 107» спільно з поліцейськими роти № 3 батальйону УПП в Луганській області ДПП рядовими поліції Черних М.С. та ОСОБА_7 , о 03-31 годині було виявлено та зупинено транспортний засіб JAGUAR XJ, державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Сєвєродонецьку по пр. Центральний, 71, за порушення п. 30.2 Правил дорожнього руху України. Водія встановлено згідно посвідчення водія серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час спілкування з яким було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, від огляду на стан сп`яніння водій відмовився. Крім того, водій ОСОБА_1 під час проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків висловлювався нецензурною лайкою в адресу свідків та співробітників поліції, чим порушив громадський порядок та спокій громадян. Після кількох попереджень, водія ОСОБА_1 було затримано, доставлено до Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області, де складено адміністративні протоколи за ст. 173 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Однак, в рапорті не зазначено, на підставі чого було встановлено, що автомобілем керував саме ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

В підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суду було надано протокол про адміністративне правопорушення, який не можн бути беззаперечним доказом факту керування транспортним засобом.

Надані відеозаписи не містить підтвердження керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом. На відеозаписі зафіксовано заперечення ОСОБА_1 щодо керування транспортним засобом.

Жодних пояснень інших осіб, які перебували в транспортному засобі та могли б визначити особу, що керувала транспортним засобом суду не надано, доданий відеозапис не містить, жодних записів з зовнішніх камер відеоспостереження, що розташовані поблизу суду не надано.

Як слідує з рапорту, екіпаж «Цейлон 107» зупинив автомобіль JAGUAR XJ, державний номерний знак НОМЕР_1 за порушення п. 30.2 Правил дорожнього руху України. Матеріали та протоколи складались екіпажем «Цейлон 107». Які дії було проведено екіпажем, який зупинив транспортний засіб задля встановлення особи, що керувала транспортним засобом, огляд місця події, встановлення свідків, відібрання пояснень - надані матеріали не містять. Тобто екіпажем «Цейлон 107» було лише складено протоколи та оформлено матеріали на підставі даних, які належно не були встановлені та не перевірені. Доказів протилежного суду не надано.

Інших доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суду не надано.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, лише при наявності у особи яка керувала транспортним засобом ознак сп`яніння, або перебування у стані сп`яніння, може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на наведене, суд вважає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження поза розумними сумнівами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що також заперечується ним самим, а також зафіксовано наданим відеозаписом.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суду поза розумним сумнівом не доведено, що саме ОСОБА_1 , керував транспортним засобом. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Виходячи з обставин справи, наданих суду доказів, суд приходить до висновку про неможливість прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені обставини вказують на відсутність у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 247, 276, 277, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя В. М. Олійник