Житомирський апеляційний суд
Справа №274/6861/19 Головуючий у 1-й інст. Хуторна І. Ю.
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі за участю захисника Касинюка Ю.І., апеляційну скаргу захисника Касинюка Ю.І на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 листопада 2019 року за ст.124 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого менеджером у ТОВ «Сінево Україна»,

в с т а н о в и л а :

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим за ст. 124 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення - штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Згідно постанови суду, 20.10.2019 року о 21-00 год водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander», р.н. НОМЕР_1 , належним ТОВ «Сінево Україна», на автодорозі Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський 218 км.+ 300 м. при зустрічному роз`їзді, об`їжджаючи перешкоду, в порушення п. 13.4. Правил дорожнього руху України не надав перевагу в русі ТЗ «Citroen C3», р.н. НОМЕР_2 , який рухався назустріч у своїй смузі руху, внаслідок чого сталося зіткнення. При ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Касинюк Ю.І. просить вказану постанову суду щодо ОСОБА_2 скасувати та провадження у справі за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що протокол про адміністративне провадження, складений працівником патрульної поліції Кравчуком С.І. стосовно ОСОБА_2 , не відповідає вимогам статті 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року. У протоколі вказано, що: «водій керував ТЗ при зустрічному роз`їзді, об`їжджаючи перешкоду, не надав перевагу в русі ТЗ Citroen С3, н.з. НОМЕР_2 , який рухався назустріч в своїй смузі». Далі текст прочитати неможливо. Далі: «чим порушив вимоги п. 13.4 Правил дорожнього руху», але ким із водіїв допущене це порушення, у тексті протоколу не вказано. У протоколі зазначено про громадянина ОСОБА_3 і наведені його анкетні персональні дані, але що саме він керував транспортним засобом і що він допустив порушення Правил дорожнього руху, не вказано. Після персональних даних ОСОБА_2 вказано, що якийсь «водій керував ТЗ». В описовій частині суті адміністративного правопорушення міститься дописка із накладанням тексту. Як пояснив ОСОБА_3 , вказана дописка при підписанні ним протоколу була відсутня. Схема дорожньо-транспортної пригоди, як і протокол, не містять всіх необхідних даних, що відображають обставини порушення Правил дорожнього руху: не зафіксована наявність автомобілів патрульної поліції та їх розташування на проїзній частині дороги, що перешкоджало вільному рухові транспортних засобів, ширина її смуг та ширина обочини, відстань яку проїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_2 від моменту початку об`їзду перешкоди до моменту зіткнення, ширина транспортних засобів. Письмові пояснення другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 , надані працівникам патрульної поліції, не містить ніяких відомостей про обставини цієї пригоди та дорожньої обстановки в той момент. Проте, обставини, про які вказував ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтвердила при опитуванні в судовому засіданні. ОСОБА_3 , надавши дорогу зустрічному транспорту, почав здійснювати об`їзд місця оформлення аварії, впевнившись у відсутності транспортних засобів, а при виникненні небезпеки для руху, яку він в той час, коли майже закінчував об`їзд, виявив, зупинив транспортний засіб, яким керував та подавав звукові та світові сигнали зустрічному транспортному засобу. На відміну від дій ОСОБА_4 він діяв у послідовності, яка регламентована пунктом 10.1 Правил дорожнього руху України. Порушення пункту 12.3 Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_4 перебуває у безпосередньому причинному зв`язку з наслідками, оскільки не ОСОБА_3 здійснив наїзд, коли зупинив транспортний засіб. У будь-якому випадку мова також може йти про обопільну вину водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а не лише останнього. Про що було заявлено суду. Проте, суд у своїй постанові вказав, що він не має повноважень встановлювати винуватість іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, але у клопотанні ставилось питання не про винуватість ОСОБА_4 , а про направлення матеріалів до підрозділу патрульної поліції, посадові особи якої уповноважені вирішувати питання про складання протоколу про адміністративне порушення стосовно неї. Додатково захисник вказує, що працівниками патрульної поліції, усупереч вказаній Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та Закону України «Про дорожній рух», при виникненні загрози безпеці дорожнього руху, перешкод у русі транспортних засобів і пішоходів не внесли оперативні зміни в організацію дорожнього руху шляхом його регулювання, чи обмеження для руху і не вжили необхідних заходів щодо усунення перешкод, а самі створили такі перешкоди, залишивши в темну пору доби службові автомобілі на проїзній частині дороги, не обладнавши місце оформлення попередньої дорожньо-транспортної пригоди попереджувальними знаками, знаком аварійної зупинки, огороджувальної стрічки на місці ДТП, як того вимагають Правила дорожнього руху України.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Касинюк Ю.І. підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів, просив задовольнити. Щодо участі ОСОБА_1 в апеляційному суді зазначив, що він обізнаний про час та місце розгляду справи та не наполягає на своїй участі.

ОСОБА_4 , яка була другим учасником дорожньо-транспортної пригоди, що рухалась на автомобілі «Citroen C3», до апеляційного суду не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що усі свідчення та пояснення надала під час розгляду справи Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області та записані в протоколі, додаткових свідчень не має.

Заслухавши пояснення захисника Касинюка Ю.І. врахувавши письмову заяву ОСОБА_4 , перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що дана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно положень ст. 252 даного Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З аналізу матеріалів справи та доводів апеляційної скарги вбачається, що вирішуючи дану справу, суд першої інстанції в повній мірі врахував вимоги зазначених норм КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом та прийшов до правильного і законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

При цьому, судом першої інстанції для з`ясування всіх обставин адміністративної справи відносно ОСОБА_1 було досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №185710 від 20.10.2019 року (а.с.4), згідно якого 20.10.2019 року о 21-00 год водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander», р.н. НОМЕР_1 , належним ТОВ «Сінево Україна», на автодорозі Виступовичі-Житоми-Могилів-Подільський 218 км.+ 300 м. при зустрічному роз`їзді, об`їжджаючи перешкоду, в порушення п. 13.4. Правил дорожнього руху України не надав перевагу в русі ТЗ «Citroen C3», р.н. НОМЕР_2 , який рухався назустріч у своїй смузі руху, внаслідок чого сталося зіткнення. При ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки. Цим порушив вимоги п.13.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

При цьому, протокол підписаний правопорушником ОСОБА_1 та не містить з його боку жодних зауважень.

Посилання захисника Касинюка Ю.І. в апеляційній скарзі, що вказаний протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки на його думку, суть адміністративного правопорушення, зазначена автором протоколу, не відповідає змісту пункту 3.14. ПДР, в порушенні якого обвинувачується ОСОБА_1 , тобто кваліфікація дій була здійснена неправильно, частина тексту протоколу є нечитаємою, наявні дописки, з тексту протоколу не вбачається, яким саме з водіїв порушено вимоги п.3.14 ПДР., не знайшли свого підтвердження. В протоколі чітко зазначено, що правопорушення вчинено саме ОСОБА_1 , чітко зазначено обставини даного правопорушення, здійснена кваліфікація дій ОСОБА_1 , яка відповідає фактичним обставинам події.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що оскільки протокол про адміністративне правопорушення як процесуальний документ, виготовляється виключно на відповідному бланку, особа, яка його складає, при зазначенні обставин правопорушення обмежена обсягом місця для цього, відведеного в бланку протоколу, з чим вочевидь і пов`язана наявність деякого накладання тексту в даному протоколі про правопорушення ОСОБА_1 .

З огляду на зміст протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень ОСОБА_1 , доданих до нього вбачається, що при оформленні ДТП, складанні протоколу йому було роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, тому посилання апелянта на відсутність такого роз`яснення є безпідставним.

Крім того з огляду на зміст письмових пояснень ОСОБА_1 , усних пояснень в ході розгляду справи в суді першої інстанції та змісту апеляційної скарги, вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний та розумів, в якому саме правопорушенні він обвинувачується, та послідовно викладав свою позицію щодо незгоди з таким обвинуваченням у вчиненні конкретного правопорушення.

Також судом першої інстанції було досліджено схему місця ДТП від 20.10.2019 року (а.с.5), у якій вказано місце зіткнення транспортних засобів, їх розташування, зазначено дорожню розмітку, знак оформлення ДТП. Доводи апеляційної скарги захисника про те, що вказана схема дорожньо-транспортної пригоди не містить всіх необхідних даних, що відображають обставини порушення ПДР України, зокрема не зафіксована наявність автомобілів патрульної поліції та їх розташування на проїзній частині дороги, що перешкоджало вільному рухові транспортних засобів, не зазначена ширина її смуг та ширина обочини, тощо, хоч і заслуговують на увагу, але разом з цим не зменшують її доказового значення в даній адміністративній справі, оскільки вона містить всі значимі та необхідні дані щодо обставин ДТП, необхідні для відображення її обстановки, і названі захисником недоліки схеми фактично не впливають на її достовірність та повноту.

Крім цього, судом були дослідженні пояснення іншого водія - учасника ДТП ОСОБА_4 , надані суду під час розгляду справи відносно ОСОБА_1 , згідно яких 20.10.2019 ввечері, в темну пору доби вона рухалася по об`їзній трасі зі сторони міста Житомира у своїй смузі руху. Неподалік м.Бердичева, приблизно за 100 метрів вона побачила, що на зустрічній полосі припарковані автомобілі поліцейських із ввімкненими проблисковими маячками, які оформляли ДТП. Дорожніх знаків та стрічки вона не помітила, були лише конуси. Видимість була погана. Швидкість руху в її автомобілі була допустимою. Вона знизила швидкість руху, проте зненацька побачила світло фар та відчула зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Outlander», який їхав їй назустріч у її смузі руху. Такі покази потерпілої ОСОБА_4 узгоджуються з переліченими вище в даній постанові суду доказами та сумнівів не викликають.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП є доведеною, дії правопорушника вірно кваліфіковані як порушення п.13.4. ПДР України, що перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП, за що передбачено відповідальність за ст.124 КУпАП.

При цьому пояснення ОСОБА_1 про те, що він пропустив два автомобілі зустрічного транспорту, тапочав об`їжджати автомобілі патрульної поліції, після чого проїхавши біля 10-15 метрів по зустрічній смузі, побачив, що йому назустріч рухався легковий автомобіль, з яким і відбулося зіткнення на смузі руху даного автомобіля, не суперечать обставинам, зазначеним в протоколі, схемі ДТП та в поясненнях водія ОСОБА_4 . Разом з тим його пояснення про те, що перед виїздом на зустрічну смугу, тобто перед здійсненням зустрічного роз`їзду, він впевнився у відсутності перешкоди для виїзду на зустрічну смугу, та з огляду на це не міг надати перевагу в русі ОСОБА_4 , яка не реагувала на його звукові та світлові сигнали , та не дивлячись на його повну зупинку, зіткнулася з ним, не підтверджуються жодними доказами в справі. Не надані такі докази стороною захисту в ході судового розгляду даної справи. При цьому посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 повинен був діяти і діяв на виконання вимог п. 10.1, а ОСОБА_4 повинна була діяти на виконання вимог п. 12.3 ПДР, що нею здійснено в повному обсязі не було, у зв`язку з чим наявна можлива обопільна вина обох водіїв в дорожньо-транспортній пригоді, є безпідставними.

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 , об`їжджаючи перешкоду для руху у виді ДТП на своїй смузі, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, що не заперечується учасниками ДТП, а тому мав керуватися п.13.4. ПДР України, який передбачає, що якщо зустрічний роз`їзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода, повинен дати дорогу. Однак, вказаних положень ПДР ОСОБА_1 дотримано не було, останній, не надавши дорогу автомобілю ОСОБА_4 , виїхавши на її смугу руху та проїхавши лише 10-15 метрів, вчинив зіткнення з її автомобілем. І саме зазначені дії ОСОБА_1 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням таких наслідків, як ДТП. Твердження захисника про те, що при зазначених вище обставинах не можливо встановити причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ОСОБА_1 правил дорожнього руху та наслідками у виді ДТП є безпідставними.

Те, що за твердженням ОСОБА_1 та його захисника, працівники поліції не вжили всіх необхідних заходів щодо внесення оперативних змін в організацію дорожнього руху шляхом його регулювання, чи обмеження для руху і не вжили необхідних заходів щодо усунення перешкод у зв`язку з оформленням ДТП на його смузі руху, не впливає на обов`язок ОСОБА_1 виконувати вимоги п.13.4 ПДР та не перебуває в причинному зв`язку з ДТП, яка сталася між ТЗ ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на смузі руху останньої.

Доводи захисника про те, що з огляду на відсутність в даній справі сторони обвинувачення, суд перебрав на себе зазначену функцію, є також безпідставними, оскільки судом справу розглянуто у відповідності до положень КУпАП за процедурою, регламентованою саме зазначеним законодавством на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього письмових доказів та матеріалів, а також доказів, наданих сторонами в ході такого судового розгляду, при цьому не збираючи доказів за власною ініціативою та не встановлюючи нових обставин. А сам факт розгляду справи судом за таких обставин не може свідчити про здійснення судом функції обвинувачення.

З огляду на наведене, постанова суду є законною, підстав для її скасування та закриття провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.285, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Касинюка Юрія Івановича залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: