Номер провадження: 33/813/1284/20
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участю секретаря судового засідання Фабіжевської Т.С.,

за участі правопорушника: ОСОБА_1

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_2 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шусть місяців, стягнено на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 гривень,

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №069371 вбачається, що 04 серпня 2020 року водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем PEUGEOT номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці 5 Заводська, буд. 231а, у місті Одесі, здійснював рух заднім ходом, не впевнився в безпеці руху, та скоїв наїзд на двох дітей, внаслідок чого вони отримали легкі тілесні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2020 року ОСОБА_2 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шусть місяців, стягнено на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій він зазначає, що постанова прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, тому просить її змінити в частині накладення стягнення в межах, передбачених санкцією статті з позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців на накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що батьки потерпілих дітей ніяких претензій не мають, що повністю підтверджується матеріалами справи. Крім того, апелянт зазначає, що він використовує автомобіль як основний засіб для існування.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції всупереч вимогам ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, яке передбачено саме ст. 124 КУпАП, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, за ст. 124 КУпАП, тобто однобічно розглянув справу, без з`ясування фактичних обставин, що мають істотне значення для її розгляду, не звернув уваги на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №069371 вбачається, що 04 серпня 2020 року водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем PEUGEOT номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці 5 Заводська, буд. 231а, у місті Одесі, здійснював рух заднім ходом, не впевнився в безпеці руху, та скоїв наїзд на двох дітей, внаслідок чого вони отримали легкі тілесні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (а.с. 7).

Згідно вимог ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченою статтею 124 КУпАП, є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, які мають своїм наслідком пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки вимоги статті 124 КУпАП не передбачають завдання тілесної шкоди фізичним особам.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що з матеріалів справи вбачається наявність складу іншого правопорушення, яке скоїв ОСОБА_2 , однак працівниками поліції був складений протокол саме за ст. 124 КУпАП, що унеможливлює притягнення ОСОБА_2 за іншою статтею.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Згідно ст.ст.9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Однак, суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_2 даним порушенням закону та фактичним обставинам не надав належної оцінки, через що прийшов до помилкового висновку про наявність складу адміністративного правопорушення.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Таким чином наявні у справі докази та обставини, які безпосередньо дослідженні апеляційним судом у судовому засіданні, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За вказаних підстав, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду як необґрунтована підлягає скасуванню, а провадження в справі, через відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2020 року скасувати.

Провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 22 грудня 2020 року.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік