Справа № 756/6888/19 Головуючий в суді І інстанції - Луценко О.М.
Провадження № 33/824/256/2020 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.

за участю:

захисника Онопрієнко З.В.,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 06 серпня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 12 травня 2019 року о 00:20 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ChevroletLacetti» д.н.з. НОМЕР_1 , на вул. Йорданська, 3, в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 06 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держав у розмірі 384, 20 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Оболонського районного суду міста Києва від 06 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що з матеріалів справи, і це не оспорюється, та прямо значиться у складеному відносно останнього протоколі, він не проходив жоден із видів огляду на стан сп`яніння, і результатів такого огляду немає. Натомість, складеним протоколом ініційовано притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, саме за відмову від проходження огляду.

Апелянт зазначає, що ніхто за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння відносно нього не складав, притягнення останнього за це правопорушення ніхто не ініціював і відповідних доказів перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння матеріали справи не містять.

Окрім того, апелянт зазначає, що свідки настільки поспішали, що підписували не заповнений протокол. В даному випадку свідок ОСОБА_2 підійшла на прохання працівника поліції і поставила підпис в поясненнях, які заповнювалися після проставленого підпису та в незаповненому протоколі, мотивуючи тим, що дуже поспішає. Свідок ОСОБА_3 провів аналогічні дії. ОСОБА_1 просив суд викликати свідків в судове засідання для підтвердження або спростування свої свідчень, про що свідчить заперечення та клопотання, яке додається до апеляційної скарги і є в матеріалах справи.

Також, ОСОБА_1 просив суд викликати свідка ОСОБА_4 , який може підтвердити, що працівники поліції наполягали на тому, щоб ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, якщо бажає якнайшвидше потрапити додому.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення захисника Онопрієнко З.В., яка також підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддя місцевого суду не дотримався, внаслідок чого суд прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як убачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, суддя місцевого суду послався на протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло від проходження огляду в встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, а також пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , але належним чином не перевірив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не дав їм належної оцінки, що призвело до неповноти з`ясування фактичних обставин справи.

Між тим, переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, яким передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, за поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції вбачається, що він 12 травня 2019 року працював таксистом та взяв замовлення. Їхав з пасажиром, дуже поспішав, порушив ПДР України та був зупинений працівниками поліції. Під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП, поліцейські провели його огляд та зазначили, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 заперечив цей факт. Після чого, поліцейські зазначили, що необхідно проїхати до медичного закладу на огляд, на що ОСОБА_1 відповів, що він їде с пасажиром та поспішає, на що поліцейські зазначили, щоб він відмовився на камеру від проходження огляду, а в подальшому самостійно звернувся до медичної установи та пройшов його. В подальшому, поліцейські запросили двох свідків, і на камеру він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Працівники поліції надали свідкам підписати пусті бланки якихось документів та свідки поїхали. Щодо ОСОБА_1 поліцейські склали протокол за ч.1 ст.130 КУпАП та відпустили його далі працювати.

Свідок ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції пояснила, що в той день 12 травня 2019 року вона разом зі своїм хлопцем поверталась із ресторану, де відпочивала та вживала алкогольні напої. Коли їх зупинили працівники поліції та запропонували бути свідками, вона не розуміла взагалі що відбувається, і свідками чого вони є. І оскільки вони дуже поспішали, поліцейські надали їм пусті бланки якихось документів, які вони підписали та вони поїхали по своїм справам. За її участі протокол щодо ОСОБА_1 не складався, про те що ОСОБА_1 в її присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, вона не пам`ятає.

Для усунення даної неповноти в поясненнях свідків, в судове засідання апеляційного суду неодноразово викликався свідок ОСОБА_3 , однак, до суду останній не з`явився, і своїх пояснень на підтвердження або спростування доводів ОСОБА_1 не надав.

Крім того, для з`ясування обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 в суд апеляційної інстанції викликалась інспектор поліції ОСОБА_6 , яка також до суду апеляційної інстанції не з`явилась, будь-яких пояснень не надала.

Так, згідно з п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.ч.3, 5, 6 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, за змістом вказаних норм, поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про наявність у нього ознак сп`яніння, висловити чітку вимогу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а в разі незгоди водія пройти огляд на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів - у закладі охорони здоров`я, і у випадку відмови водія від цих запропонованих варіантів скласти протокол про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків.

Враховуючи всі наведені обставини, апеляційний суд вважає, що матеріали провадження не містять будь-яких даних про те, що водій ОСОБА_1 в передбаченому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі у присутності двох свідків.

Апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, який було складено щодо ОСОБА_1 , сам по собі, без належної його перевірки, не може бути безспірним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, зазначені у постанові судді місцевого суду докази: протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, та на основі наявних у них фактичних даних не може встановлюватись наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки, під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення відсутні, а згідно з ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 06 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Рудніченко