Справа № 314/4499/20
Провадження № 3/314/1350/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2020 м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Свідунович Н.М. розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління Державної податкової служби України у Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який працює директором ТОВ «Агропромінвест 08» (), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі,

за правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 146, складеним 19.10.2020, ОСОБА_1 , який є директором ТОВ «Агропромінвест 08», порушив встановлений законом порядок ведення податкового обліку, що призвело до завищення від`ємного значення, яке підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за червень 2020 на суму 1215106 грн., завищення від`ємного значення з ПДВ за червень 2020, яке включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р. 21), на суму 57368 грн., чим порушено п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.181, п.п. 14.1.231, п. 14.1, ст. 14, п. 198.1, п. 198,2, п. 198.3, ст. 198, п. 201.10 ст. 201, п. 200.1, п.п. б) п.п. в) п. 200.4 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 311, складеним 04.11.2020, ОСОБА_1 , який є директором ТОВ «Агропромінвест 08», порушив встановлений законом порядок ведення податкового обліку, а саме п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.181, п.п. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу, що призвело до завищення від`ємного значення, яке підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за липень 2020 на суму 49858 грн., та завищення від`ємного значення з ПДВ за липень 2020, яке включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р. 21) на суму 7510 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, пояснив суду, що на підставі актів перевірок від 18.09.2020 № 207/08-01-04-02/35834331, та від 15.10.2020 № 81/08-01-07-06/35834331, ревізорами були виявлені порушення порядку ведення податкового обліку, які були вчинені ним у червні та липні 2020. Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду, відповідно грошові зобов`язання визначені товариству податковими повідомленнями-рішеннями наразі неузгоджені. Просив закрити відносно нього справу у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. ст. 245, 256, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Частина 1 ст. 163 КУпАП, передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері оподаткування.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у порушення правил ведення податкового обліку.

З аналізу вказаної норми, суд дійшов висновку, що об`єктивна сторона саме цього складу адміністративного правопорушення не прирівнює заниження податків чи доходів від діяльності підприємства до ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку. Значення має порушення самого порядку або процедури ведення податкового обліку (неподання, несвоєчасне подання певних документів, звітів та ін.).

За змістом ч. 1 ст. 163 КУпАП наявність вини особи у вчиненні правопорушення є обов`язковою умовою для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 54.5 ст. 54 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

З наведених норм права вбачається, що єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст. 163-1 КУпАП, є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки, так як в силу норм Податкового кодексу України, акт перевірки лише фіксує обставини встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

У відповідності до вимог ст. 56 Податково кодексу України, рішення прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

При цьому п. 56.18 цієї статті визнано, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 порушив встановлений законом порядок ведення податкового обліку, що призвело до завищення від`ємного значення, яке підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за червень 2020 на суму 1215106 грн., завищення від`ємного значення з ПДВ за червень 2020, яке включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р. 21), на суму 57368 грн., чим порушено п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.181, п.п. 14.1.231, п. 14.1, ст. 14, п. 198.1, п. 198,2, п. 198.3 ст. 198 п. 201.10 ст. 201, п. 200.1, п.п. б), п.п. в) п. 200.4 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України та порушив встановлений законом порядок ведення податкового обліку, а саме п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.181, п.п. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу, що призвело до завищення від`ємного значення, яке підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за липень 2020 на суму 49858 грн., та завищення від`ємного значення з ПДВ за липень 2020, яке включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р. 21) на суму 7510 грн.

Стаття 38 КУпАП передбачає строки накладення адміністративного стягнення, зокрема, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Оскільки згідно з протоколом, порушення, на які вказано в акті перевірки мали місце у червні та липні 2020, з огляду на фабулу справи, вказані порушення не можуть вважатися триваючими, відтак протокол складено поза межами строків встановлених ст. 38 КУпАП.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що ТОВ «Агропромінвест 08» до Запорізького окружного адміністративного суду подано позови про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішення, що свідчить про неузгодженість грошових зобов`язань (ухвали про відкриття провадження у справі від 02.11.2020 № 280/7730/20, від 25.11.2020 № 280/8443/20).

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 №1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, суд тлумачить усі сумніви на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушення правил ведення податкового облікуне доведена, а, отже, зважаючи на все вищевикладене, в його діях не вбачається складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вкладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя Н.М. Свідунович

22.12.2020