Справа № 359/4235/19 Головуючий в суді І інстанції - Кабанячий Ю.В.
Провадження № 33/824/261/2020 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 09.05.2019 о 22 год. 50 хв. в м. Бориспіль по вул. Польова, 15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, мотоциклом марки «HONDA.CRF.250», незареєстрованим, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Драгер», в присутності двох свідків, з результатом 1,61%о, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що з оскаржуваною постановою він категорично не згоден, оскільки судове рішення винесене з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосовано матеріальні норми, що потягло за собою однобічне та не повне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи, не перевіривши наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Орієнтовно 8-9 травня 2019 року у м. Бориспіль неподалік від місця свого проживання, котив по проїжджій частині мотоцикл «HONDA.CRF.250», який був у несправному стані. У цей час до нього під`їхав патруль поліції, після спілкування з якими, ОСОБА_1 був обвинувачений у керуванні зазначеним мотоциклом у стані алкогольного сп`яніння. Однак, ОСОБА_1 зазначив, що він не керував транспортним засобом у розумінні Правил дорожнього руху України, окрім того даний транспортний засіб є непридатним до експлуатації та незареєстрований у встановленому законом порядку. Після чого, працівники поліції без жодних претензій переписали особисті дані ОСОБА_1 і номер телефону, та поїхали у невідомому напрямку.

В подальшому, 24.10.2019 керуючи власним автомобілем ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції та вилучено посвідчення водія на підставі постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.05.2019.

Апелянт звертає увагу на те, що у зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення і відповідно постанові судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності дату та час, ніяким транспортним засобом він не керував. Більше того, у складенні вказаного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 участі не приймав, будь-якого тесту на стан сп`яніння на приладі «Драгер» він не проходив. Про участь будь-яких свідків йому нічого не відомо. Екземпляр протоколу йому вручено не було. Окрім того, жодних пояснень із даного приводу ОСОБА_1 не надавав, оскільки не знав про складання відносно нього протоколу, та йому не пропонувалося цього зробити. Жодного документу, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення він не підписував та їх копії йому не вручалися. Також, апелянт зазначає, що відеофіксація правопорушення за його участі, яке нібито сталося 09.05.2019, о 22 год. 50 хв., в м. Бориспіль по вул. Польова, 15, працівниками поліції не проводилась, та взагалі немає жодних доказів щодо скоєння ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення при викладених обставинах.

На підставі наведеного, ОСОБА_1 зазначає, що при винесені оскаржуваної постанови суддя місцевого суду на допущені порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення уваги не звернув, оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, та в порушення вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів, дійшов до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зазначені вимоги закону судом дотримані в повному обсязі.

З провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що суддя місцевого суду при її розгляді дослідив письмові докази у справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п. 2.9 «а» ПДР України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 210729 від 09 травня 2019 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, двома свідками, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та безпосередньо ОСОБА_1 (а.с. 2);

- в чеку тестування на алкоголь до протоколу приладом «Drager Alcotest» № ARСЕ - 0192 від 09.05.2019, відповідно до результатів якого, вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 становив 1,61 % (а.с.3);

- в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою приладу «Drager» № ARСЕ - 0192 (а.с.4);

- в письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5,6),

- у відеозаписі з нагрудної камери поліцейського події від 09.05.2019 року (а.с.11).

Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з будь-якими заявами до працівників поліції з приводу неправомірності їх дій не звертався, будь-яких скарг на неправомірність дій працівників поліції при складанні протоколу не подавав.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст.33, ч.1 ст.130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

З огляду на те, що апеляційним переглядом справи щодо ОСОБА_1 не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а висновки судді місцевого суду в постанові від 20 травня 2019 року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних та допустимих доказах і не спростовуються доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко