Справа № 192/928/20
Провадження № 3/192/353/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2020 року суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербина Н.О., за участю захисника адвоката Лосєва Ю.С., розглянувши в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Звонецьке на Дніпрі Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , працює трактористом в ТОВ «Вікторія», до адміністративної відповідальності протягом року не притягався,

за правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №662103 від 18 червня 2018 року, згідно якого ОСОБА_1 04 червня 2020 року приблизно о 17 годині 00 хвилин в громадському місці, а саме: біля будинку АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян та вчинив своїми діями правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Опитаний в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав.

Пояснив, що 04 червня 2020 приблизно о 17 годині 00 хвилин він знаходився у себе в дворі, а по вулиці проходила його сусідка ОСОБА_2 . Він про себе сказав, що як можна бути такою «скотиною», щоб отруїти собаку та підкинути йому під двір. А вона вирішила, що це на її адресу, та почала лаятися на нього та ображати. Раніше у них були нормальні відносини, а останні два роки зіпсувалися, оскільки ОСОБА_2 з усіма свариться.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 04 червня 2020 року вона знайшла у себе під двором мертву собаку, яку вивезла на тачці далі по вулиці та викинула. Увечері того ж дня до неї на вулиці підійшов ОСОБА_1 та сказав, що приїдуть хлопці, і назад викинуть ту собаку під її двір. При цьому він кричав, висловлювався нецензурною лайкою на неї та її сестру - ОСОБА_3 в присутності малолітніх дітей. Конфлікт був на вулиці. Вона теж висловлювалася на його адресу нецензурною лайкою, за що була притягнута до адміністративної відповідальності Солонянським районним судом Дніпропетровської області.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона спів мешкає з ОСОБА_1 та вони мають дві ділянки. ОСОБА_2 підкинула їм мертву собаку на ділянку, що далі від їхнього двору. Коли остання зі своєю сестрою, ОСОБА_3 , йшла по дорозі, то ОСОБА_1 без лайки сказав, що так не можна було робити, та треба було закопати собаку, і пішов у гараж, а ОСОБА_2 почала лаятися на нього і кричати.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він сусід ОСОБА_1 на протязі 16-20 років. 04 червня 2020 року він був у себе в дворі АДРЕСА_2 , ремонтував автомобіль та чув як ОСОБА_2 ображала ОСОБА_1 , а він її не ображав.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона сусідка ОСОБА_1 , мешкає від нього через хату. 04 червня 2020 року вона була у себе в дворі АДРЕСА_3 с. АДРЕСА_2 , та чула, як ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 йшли по дорозі і кричали та висловлювалися нецензурною лайкою, на кого їй не відомо. Не чула, щоб ОСОБА_1 кричав та висловлювався нецензурною лайкою.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 та мешкає через 5-6 будинків від нього, а ОСОБА_2 - її двоюрідна сестра. ІНФОРМАЦІЯ_2 року вони йшли по вулиці разом з сестрою та в цей час між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник конфлікт з приводу метрової собаки. При цьому і ОСОБА_2 і ОСОБА_1 висловлювалися нецензурною лайко.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що він мешканець с. Широке та працює разом з ОСОБА_1 , а 04 червня 2020 року він проходив повз двору ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 з ОСОБА_3 в цей час на вулиці висловлювалися нецензурною лайкою. ОСОБА_1 мовчки пішов у свій двір.

Вивчивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, вислухавши потерпілу, свідків та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Статтею 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, вислухавши пояснення свідків, суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП не знайшла свого підтвердження, оскільки жоден зі свідків не був безпосереднім очевидцем подій 04 червня 2020 року, викладених в протоколі. Суддя критично ставиться до пояснень потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 , оскільки вони є двоюрідними сестрами. Тому суддя на підставі їх пояснень не може прийти до висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_2 .

Інших доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 громадського порядку та спокою громадян 04 червня2020 року суду не надано.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 4 рішення Конституційного Суду України від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Слід наголосити, що суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, суд закриває провадження по справі.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає, що вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в спосіб, що визначений законодавством, не доведено.

Виходячи із вищезазначеного суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 173, п.1 ч. 1 ст. 247, 251, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги особою протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя: Н.О. Щербина