Справа №: 646/7516/19
Провадження № 3/646/11/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.20 року м. Харків

Суддя Червонозавоського районного суду міста Харкова Сіренко Ю.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушень, передбачених ст.124, ч.4. ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 19.10.2019 об 11 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем ГАЗ 2705-222, д.н.з. НОМЕР_2 , по вулиці Шаумяна, 39 у м. Харкові на порушення вимог пункту 10.9 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 року № 1306), під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль ВАЗ 21114, д.н.з. НОМЕР_3 . При дорожньо транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

Окрім того, водій ОСОБА_1 19.10.2019 року об 11 годині 30 хвилин по вулиці Шаумяна, 39 у м. Харкові, вживав алкоголь після дорожньотранспортної пригоди за його участю до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, заперечував проти складеного протоколу.

Захисник Коростошевський М.Н. підтримав позицію ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що его автомобіль було пошкоджено, після виклику представників поліції було встановлено автомобіль ГАЗ 2705-222, д.н.з. НОМЕР_2 , та водія ОСОБА_1 , який не заперечував, що він скоїв ДТП, крім того, зазначений водій був з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні інспектор взводу 2 роти 2 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3 І. пояснила, що нею були складені протоколи про адміністративне правопорушення, підтвердила події викладені нею в протоколах, те, що за кермом був водій ОСОБА_1 встановлено на основі наданих пояснень, при складанні протоколів ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що вони разом з ОСОБА_1 вживали алкоголь до дорожньо транспортної пригоди, ОСОБА_1 за кермо не сідав.

Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, та положення статті 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права. Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2.10 Є Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Частина 4 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що для підтвердження складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину ОСОБА_1 необхідна наявність ряду зафіксованих в установленому законодавством порядку обставин, а саме факту ДТП та вживання після цього алкогольних напоїв.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №047543 від 19.10.2019 водій ОСОБА_1 19.10.2019 року об 11 годині 30 хвилин по вулиці Шаумяна, 39 у м. Харкові, вживав алкоголь після дорожньотранспортної пригоди за його участю до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. У той же час відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №047542 від 19.10.2019 водій ОСОБА_1 19.10.2019 об 11 годині 30 хвилин, став учасником ДТП, порушивши вимоги пункту 10.9 Правил дорожнього руху.

Однак, об`єктивних даних щодо вживання даною особою алкогольних напоїв після дорожньо-транспортної пригоди за його участю немає. Доданим до протоколу відеозаписом процедури оформлення адміністративного протоколу цей факт також не підтверджується. У поясненнях свідків зазначено, що у їх присутності ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у закладі охорони здоров`я, що відповідно мало кваліфікуватися за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином жодних доказів, які би вказували на те, що після ДТП, учасником якої став ОСОБА_1 , останній почав вживати алкогольні напої до моменту проходження огляду на стан сп`яніння немає. А отже, і немає об`єктивної сторони адміністратвиного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.130 КУпАП.

Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

На відеозйомці відтвореній в судовому засіданні видно лише факт знаходження ОСОБА_1 в автомобілі працівників поліції. Факт керування транспортним засобом, чи факт вживання ним алкогольних напоїв, як і факт ДТП на відеозйомці не зафіксований. Тобто, матеріали, додані до протоколу про адміністративне правопорушення не містять доказів вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв, як не містять доказів факту керування ним транспортним засобом у стані сп`яніння чи скоєння ДТП у нетверезому стані. А наявність лише протоколу про адміністративне правопорушення не може бути визнано беззаперечним доказом вини особи у вчиненні правопорушення, передбаченого нормами КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє посадова особа, уповноважена скаладати протокол про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували би або спростовували вину ОСОБА_1 , і тому судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

Законодавець покладає обов`язок щодо збирання доказів на посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції) (ч. 2 ст.251, п. 1 ч. 1 ст.255 КУпАП).

З огляду на викладене поліцейський, як суб`єкт, уповноважений на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП зобов`язаний збирати докази, у своїй службовій діяльності повинен вивчати нормативно-правові акти, які регулюють його діяльність та керуватися нормами КУпАП, інструкцій, які розроблені профільним міністерством, іншими нормативно-правовими актами в межах своїх повноважень, добросовісно здійснювати свою службову діяльність.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КупАП ґрунтується лише на припущеннях працівників поліції. Отже, без відповідних доказів факту вживання водієм транспортного засобу ОСОБА_1 саме після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю або ж після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, або ж до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, неможливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, передбаченого саме частиною 4 статті 130 КУпАП, винність особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та інші обставини, що мають значення для об`єктивного вирішення справи.

За приписами ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи викладене, вважаю, що належних і допустимих доказів, яких вимагає закон для підтвердження факту вживання водієм транспортного засобу ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, а отже і висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, що поставлене йому у вину, матеріали справи не містять.

З огляду на встановлене, вважаю, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.4 ст.130 КУпАП у діях ОСОБА_1 відсутній, і оскільки законодавством про адміністративні правопорушення не передбачено перекваліфікацію дій правопорушника з однієї на іншу статтю КУпАП, є всі підстави для закриття провадження.

За таких обставин, опираючись на принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки інше не буде доведено в установленому законом порядку, суддя вважає, що відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження по даній справі підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Адміністративним порушенням відповідно до ст.124 КУпАП визнається порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно п. 10.9 Правил дорожнього руху, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №047542 від 19.10.2019, схемою місця ДТП, яка сталася 19.10.2019, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , копією протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №047543 від 19.10.2019 щодо ОСОБА_1 ..

За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, суддя вбачає наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та доведеність його вини.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини і характер вчиненого правопорушення, ступінь вини і дані про особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання.

Беручи до уваги конкретні обставини, за яких ОСОБА_1 допущено порушення Правил дорожнього руху, враховуючи особу порушника, суд вважає за можливе не застосовувати до нього найсуворіше стягнення, передбачене санкцією ст. 124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, обмежившись накладенням штрафу.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ч.4 ст.130, ст.124, ст.280, ст.ст.283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у дохід держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення , у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, - закрити.

Строк пред`явлення до виконання постанови в частині стягнення штрафу 3 місяці.

Строк пред`явлення до виконання постанови в частині стягнення судового збору 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя - Ю.Ю. Сіренко