Справа №: 302/68/20 3/302/49/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2020 смт.Міжгір`я

Суддя Міжгрського районного суду Закарпатської області Кривка В.П.,

з участю: секретар судового засідання Гажук Н.В.,

особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

її захисник адвокат Микулін М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 ч.1 КК України, за протоколом серія БР № 060051 від 20.01.2020, складеним поліцейським Міжгірського відділення поліції Ситар І.М., стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр.України, мешканець АДРЕСА_1 , неодруженого, несудимого, сезонного працівника, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з розглядуваним протоколом ОСОБА_1 20.01.2020 о 03 год. 20 хв. в с.Негровець Міжгірського району, по головній вулиці, керував транспортним засобом «Опель Астра» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2,9 а ПДР України.

У відповідності до положження статті 2 КУпАП і статтті ч. 5 статті 27 КПК України, суддею постановлено розгляд справи про адміністративне правопорушення провести за аналогією кримінально-процесуального закону з повною фіксацією судового засідання з допомогою звуко і відео апаратури суду.

ОСОБА_1 вчинення правопорушення заперечив повністю і свою позицію пояснив таким .

20.01.2020 він з друзями односельчанами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , перебував на дискотеці в Міжгірському районі в селі Колочава, де вживав спиртні напої. Після відпочинку вони прибули на автомобілі марки «Опель-Астра», яким керував ОСОБА_2 і який не мав посвідчення водія однак не вживав спиртного. Опісля вони всі поїхали на автомобілі в с.Негровець до дівчини гр. ОСОБА_2 Автомобілем керував Регуш, оскільки це був його автомобіль. По дорозі їх зупинили працівники поліції, а саме поліцейський автомобіль виїхав на зустріч їм, а потім розвернувся за ними та дав їм сигнал зупинитися. Регуш зупинив автомобіль, перестрибнув на заднє пасажирське сидіння, а йому сказав сісти на місце водія, бо тільки він мав посвідчення водія. Він вважав, що поліцейські перевірять документи на автомобіль та посвідчення водія і їх відпустять. Однак такі представилися і відразу запропонували вийти з автомобіля та пройти медосвідування. Він не усвідомлював, що робить і що за це може нести відповідальність, мав на меті виручити друга. Коли поліцейські почали складати протокол та фіксувати його пояснення, він відразу пояснив, що не керував автомобілем, бо зрозумів, що вчинив неправильно. Однак, поліцейські його пояснення до уваги не брали, а також не бажали відібрати письмові пояснення у його знайомих, на яких він чітко вказував.

За клопотанням сторони захисту - адвоката Микулін М.М., в судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив наступне. 20.01.2020 року він разом з друзями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на його автомобілі їхали в с.Колочава Міжгірського району на дискотеку та до його дівчини. За кермом автомобіля був саме він, хоча і не наділений спеціальним правом керувати транспортними засобами. Перед керуванням автомобілем алкоголю він не вживав. По дорозі їх зупинили працівники поліції, він перелякався того, що не має посвідчення водія і відразу дав команду Мандзюку пересісти на його місце, а сам перескочив на заднє пасажирське сидіння, бо знав, що ОСОБА_4 має посвідчення водія. Тоді він не задумовувався наслідками такого вчинку, коли побачив, що працівники поліції поставили претензію до ОСОБА_4 щодо керування автомобілем в нетверезому стані, то сказав ОСОБА_4 не надавати поліції посвідчення водія, намагався знайти з ними діалог, вирішити проблему. Однак працівники поліції наказали ОСОБА_4 сісти до їх автомобіля з метою доставки його до Міжгірської РЛ на медосвідування. Він з гр. ОСОБА_3 залишився біля свого автомобіля. Коли ОСОБА_4 повернувся до них з працівниками поліції, то все їм розказав, при цьому працівники поліції не пропонували надати письмові пояснення з приводу даної події, щодо підтвердження керування автомобілем гр. ОСОБА_1 або спростування такого факту.

Свідок ОСОБА_3 повністю підтвердив пояснення надані в судовому засіданні гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Оцінивши пояснення ОСОБА_1 , зміст протоколу, додані до нього матеріали, дослідивши відеозапис події, наданий до справи посадовою особою, яка склала протокол, суддя дійшов такого висновку.

У протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовані особисті письмові пояснення ОСОБА_1 , що він не керував автомобілем. В письмових поясненнях, наданих ним же поліцейському, зазначено, що ОСОБА_1 під час зупинки поліцейськими автомобіля знаходився на пасажирському сидінні авто. Із змісту медичного висновку лікаря Міжгірської районної лікарні видно, що під час застосування в медичній установі приладу «Драгер» зафіксовано показник 1,88 % та перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Із змісту рапорта поліцейського ОСОБА_5 на адресу керівника відділу поліції видно, що патрульними поліцейськими зупинено автомобіль у день, час та місці, зазначені в протоколі, по причині відсутності освітлення номерного знаку авто. Після зупинки транспортного засобу поліцейський встановив, що автомобілем керував ОСОБА_1 , який не пред`явив посвідчення водія та реєстрацйних документів на авто. За підозрою перебування в нетверезому стані цю особу освідували в Міжгірській районній лікарні, де було зафіксовано 1,88 проміле за застосованим приладом «Драгер». З дослідженого в судовому засіданні відеозапису видно фіксацію застосування приладу «Драгер» до ОСОБА_1 в лікарні.

Суд вважає, що подані посадовою особою докази не підтверджують належно вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 130 ч.1 КК України. Такий висновок суду ґрунтуєтья на наступному.

ОСОБА_1 як на стадії складання протоколу, так і в суді зайняв послідовну позицію щодо обставин справи, а саме заперечував керування транспортним засобом, однак не заперечив вжиття алкоголю і перебування в цьому транспортному засобі в якості пассажира. Його пояснення підтверджені показами свідків. Натомість посадова особа зазначених осіб не допитала в якості свідків і не зафіксувала взагалі цих осіб, як причетних до події. В справі не подано доказу фіксаціїї відеозапису з наґрудної камери поліцейського під час зупинки транспортного засобу та спілкування поліцейського і особи, яка керувала транспортним засобом чи перебукала на місці водія (за кермом) автомобіля в цей момент. Під час медичного освідування ОСОБА_1 на відеозаписі, наданому поліцейським до справи, не зафіксовано з якого приводу проводиться таке обстеження, за чиєю ініціативою. При цьому ні лікарем, ні поліцейським не задавались обстежуваній особі будь-які запитання, а також відеозапис не містить будь-яких відповідей чи пояснень цієї особи. До матеріалів справи взагалі не додано доказів застосування приладу відеозапису медичного освідування особи (не зазначено носій).

Посадовою особою в справу також не надано доказів, що ОСОБА_1 має посвідчення водія, не встановлено власника (володільця) автомобіля, не надано доказів вжиття заходів щодо тимчасового затримання атомобіля.

Отже, посадовою особою належно не виконано всі вимоги статті 256 КУпАП, щодо фіксацї обставин справи, свідків події, також вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (наказ МВС № 1395 від 07.11.2015), а саме: пункт 1 розділу ІІ, розділ ХІІ, розділ ХІІІ.

Суд не встановив за результатами розгляду справи того, що заперечення вини особою, стосовно якої складено протокол спростовуються сукупністю належних і допустимих доказів.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справі про адміністративне правопорушення здйснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, усі сумніви щодо доведеннсті вини ОСОБА_1 та причетності його до вчинення правопорушення підлягають тлумаченню на його користь.

З огляду на викладене суд вважає, що справа підлягає закриттю у зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 130 ч.1 КУпАП, тобто є достатньо підстав застосувати вимоги статті 247 п.1 КУпАП (відсутність складу правопорушення).

Керуючись статями 247 п.1, 280, 283-285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити справу стосовно ОСОБА_1 за недоведеністю його вини (відсутністю складу правопорушення), передбаченого статтею 130 ч.1 КУпАП.

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя: В. П. Кривка