Справа № 355/1601/19
Провадження № 3/355/13/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року суддя Баришівського районного суду Київської області Коваленко К.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 192283 від 21 жовтня 2019 року вбачається, що 21 жовтня 2019 року о 02 годині 24 хвилини по вул. Торфяна, 1 в селищі Баришівка Київської області, громадянка ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні на розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнала. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно неї незаконним, винесеним з порушенням норм закону та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи. Пояснила суду, що вона дійсно 21 жовтня 2019 року керувала транспортним засобом «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Торфяна, 1 в селищі Баришівка Київської області, де була зупинена працівниками поліції, які почали пред`являти їй претензії, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Оскільки вона алкогольних напоїв не вживала, то претензії працівників поліції були зовсім безпідставними, однак, від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» відмовилася, знаючи непоодинокі випадки маніпуляції даним прибором працівниками поліції. При цьому наполягала на проходженні огляду на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі. Однак, до медичного закладу вона не доставлялася, оскільки поліцейськими на місці був складений протокол про її відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. В зв`язку з тим, що при собі у неї не було посвідчення водія працівники поліції разом з ОСОБА_1 поїхали до неї додому, де вона показала посвідчення водія та підтвердила, що вона дійсно має право керувати транспортними засобами даної категорії. Просить суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання на розгляд справи 21 січня 2020 року не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися у встановленому законом порядку. Причини своєї неявки суду не повідомили.

За вказаних обставин, справа про адміністративне правопорушення розглядається у відсутність свідків на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, в тому числі оглянувши відеозапис долучений до матеріалів справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає лише за умови відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII, поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби) та лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Щодо відео наданого до матеріалів адміністративної справи суд зазначає, що відео надане працівниками поліції не повністю відображає хід події, яка мала місце 21 жовтня 2019 року о 02 годині 24 хвилини по АДРЕСА_2 Торфяна, 1 в селищі Баришівка Київської області, що є порушенням вимог положень п. 1.3, п. 3.3. Розділу III "Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних камер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них" (далі Інструкція) затверджена наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, необхідність відеофіксації: "використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як первинного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції". Випадки застосування такого превентивного заходу: "нагрудна відеокамера (відео реєстратор) повинна активуватися працівником патрульної поліції та знаходитися в режимі відео-зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадку, коли усвідомлення особою факту відео-фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації".

Відповідно до п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції, "після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно".

Після ознайомлення з відео, яке міститься в матеріалах справи, як доказ вчинення адміністративного правопорушення, суд зазначає, що дане відео є не належним доказом вини ОСОБА_1 ..

Більш того, наданий співробітниками поліції відеозапис, є не належним доказом провини ОСОБА_1 і через те, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 21 жовтня 2019 року відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис (аналогічна позиція з цього приводу викладена в Постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду (Відеозапис, поданий на підтвердження факту порушення ПДР, є належним доказом, якщо в протоколі є посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис (ВС/КАС, справа №524/5536/17. 15.11.18).

З першого відеозапису вбачається, як відбувалася працівниками поліції перевірка документів у ОСОБА_1 на право керування вищевказаним транспортним засобом. З другого відеозапису вбачається надання ОСОБА_1 за місцем її проживання працівникам поліції посвідчення водія та на цьому запис закінчується. Окрім того, на відео не зафіксовано, як працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою «Драгер» або в закладі охорони здоров`я на відеозаписі не зафіксована.

Наявні в матеріалах справи пояснення свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які в своїх поясненнях засвідчували, що ОСОБА_1 відмовилася в їх присутності у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння, суд вважає недопустимими, оскільки інформація, яка в них міститься не підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у даній справі. Так, судом приймається до уваги, що пояснення свідків є однотипними, раніше заготовленими та надрукованими і фактично являють собою бланки пояснень в яких заздалегідь сформована позиція, яку хотів представити поліцейський, який отримав ці пояснення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що вона від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою «Драгер» відмовилася, однак наполягала на проходженні огляду в найближчому медичному закладі.

Усунути вказані неточності шляхом свідків в суді не представилось можливим, оскільки вони на виклики до суду не з`явилися.

Матеріали справи не містять належних доказів того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом та відмовилася від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, вважаю, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 283, 284, 287 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі відносно притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову судді може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути опротестовано прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Баришівського районного суду К. В. Коваленко