ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/268/20
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2020 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю захисника особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 адвоката Бутко Євгена Петровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Бутко Є.П. на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 22.01.2020 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 22.01.2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , було закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Судом першої інстанції було встановлено, що 25.09.2019 року о 11:00 в м. Харкові, проспект Ювілейний, буд. 40, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Ford Fusion, державний номер НОМЕР_1 , не була уважною, не врахувала дорожньої обстановки, не слідкувала за її зміною, не обрала безпечної дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем Opel Vectra, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився попереду. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Дії водія ОСОБА_1 були кваліфіковані як порушення п.п. 12.3, 13.1 Правил Дорожнього руху України.

Не погодившись з таким рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Бутко Є.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В скарзі її автор вказує, що судом першої інстанції не зазначено конкретних доказів, які б підтверджували встановлений факт вчинення зіткнення саме ОСОБА_1 , та не з`ясовано всіх обставин справи, не вірно оцінив письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких вона зазначила, що вважає винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди водія ОСОБА_2 , який своєчасно не ввімкнув покажчик повороту, раптово виїхав на її смугу руху, та різко загальмував перед її транспортним засобом.

Також вказує, що суд не надав належної оцінки фотокарткам та схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, та не прийняв до уваги доводи захисту про те, що ОСОБА_1 намагалася уникнути зіткнення.

Заслухавши пояснення захисника Бутко Є.П., який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судове засідання не прибув потерпілий по справі ОСОБА_2 , апеляційним судом здійснювались заходи щодо належного його повідомлення про час та місце розгляду справи, проте судова повістка була повернута до суду з відміткою «за закінченням строку зберігання». Вислухавши думку апелянта, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством ( ст. 1 КУпАП).

Відповідно до приписів ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини положень ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно приписів ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги щодо обставин справи та механізму дорожньо-транспортної пригоди, оскільки як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , остання вважала винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди іншого учасника дорожнього руху, а саме ОСОБА_2 , який, як вона особисто зазначила, керував транспортним засобом Opel Vectra, державний номер НОМЕР_2 , рухався попереду неї у крайній лівій смузі руху, не ввімкнув покажчик повороту та різко загальмував перед її транспортним засобом, вона не побачила сигналу повороту, не встигла попередити зіткнення.

Тобто ці її пояснення спростовують посилання апеляційної скарги, що транспортний засіб Opel Vectra раптово виїхав на її смугу руху.

ОСОБА_2 в своїх поясненнях вказав, що він зупинився в крайній лівій смузі руху з увімкненим сигналом повороту в місці розриву суцільної смуги з метою здійснити поворот ліворуч. Пропускаючи зустрічний транспорт, через 15-20 секунд після зупинки почув удар в задній бампер його машини, та побачив, що його вдарив автомобіль Ford Fusion, державний номер НОМЕР_1 , за кермом якого була жінка.

Вказані пояснення повністю узгоджуються зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, схемою дорожньо-транспортної пригоди з фіксуванням розташування транспортних засобів таким чином, що автомобіль Opel Vectra, державний номер НОМЕР_2 розташований паралельно дорожній розмітки 1.3, а не під кутом, та відображенням локалізації пошкоджень транспортних засобів.

Пунктом 13.1 Правил Дорожнього руху України встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пунктом 12.3 Правил дорожнього руху України встановлено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано було встановлено, що дії ОСОБА_1 , не відповідали вимогам п. 12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху, оскільки у останньої не було перешкод виявити попереду розташований автомобіль Opel Vectra, державний номер НОМЕР_2 , та уникнути зіткнення з ним, що підтверджується доказами а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 162379 від 25.09.2019 року; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.09.2019 року; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 від 25.09.2019 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 25.09.2019 року, фотознімками, яким суд першої інстанції надав повну та належну оцінку.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи, що судом першої інстанції не було взято до уваги пояснення ОСОБА_1 щодо вини ОСОБА_2 в даній дорожньо-транспортній пригоди, оскільки відповідно до вимог ст. 254 КУпАП та 257 КУпАП суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Також апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було обґрунтовано закрито провадження по справі на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 було вчинено 25.09.2020 року та на момент розгляду справи в суді першої інстанції 22.01.2020 року строки, передбачені ст. 38 КУпАП сплинули.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування постанови від 22.01.2020 року за доводами апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Бутко Євгена Петровича залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 22.01.2020 року у відношенні ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова набрала законної сили 12.05.2020 року.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик