КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/265/2020 Головуючий в 1-й інстанції: Дев`ятко В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В.,

розглянувши 13 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2019 року постановою судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн 20 коп. на користь держави.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 , 02вересня 2019 року, о 21 год. 30 хв. керував автомобілем "FAW CA1011 CARGO" д.н.з. НОМЕР_1 по пр-ту Оболонському в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/ та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі.

Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням вимог як матеріального, так і процесуального законодавства, судом не вжито заходів для повного та об`єктивного дослідження всіх доказів у справі.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно притягнув його до відповідальності на підставі такого недопустимого доказу, як протокол про адміністративне правопорушення.

Судом не було перевірено дотримання поліцейськими положень ст. 266 КУпАП. Так, апелянт стверджує, що поліцейськими йому не було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці, а одразу направлено до лікаря-нарколога. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази наявності у апелянта ознак наркотичного сп`яніння, які нібито були виявлені поліцейським, що також підтверджує незаконність складеного відносно нього протоколу.

Апелянт вважає, що суд, розглянувши справу у його відсутність, порушив право на захист.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , заслухавши його пояснення та пояснення захисника Бутка Д.Г. з проханням задовольнити подану апеляційну скаргу, вивчивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 поновлено його право надати пояснення з приводу обставин події. В судовому засіданні також був присутній захисник останнього. Тому відсутність апелянта під час розгляду справи в суді першої інстанції не може бути підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як убачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, доведена зібраними у справі доказами, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємоввічливими.

За правилами п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , 02 вересня 2019 року, о 21 годині 30 хвилин керував автомобілем "FAW CA1011 CARGO" д.н.з. НОМЕР_1 по пр-ту Оболонському в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння /звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість рухів, неприродна блідість обличчя/. На пропозицію поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога відмовився в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . До протоколу додано власноручно написані пояснення вказаних свідків, які підтвердили обставин такої відмови. Дані відеозапису також підтверджують обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Пунктом 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року /далі - Інструкція/, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим. Тобто, огляд на стан наркотичного сп`яніння здійснюється на підставі висновку поліцейського щодо можливого перебування водія з ознаками такого стану та лише у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я.

Тому доводи апелянта про те, що поліцейські не запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, є необґрунтованими.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В.Жук