П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останнього на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 25 травня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цією ж постановою закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення стягнення.

Згідно з постановою судді, 06 лютого 2020 року о 15 год. 30 хв. по вул. Ніжинській, 16, у м. Києві, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив п.п. 2.3 (б),12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, а саме під час руху не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної дистанції руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «ТАТА», д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 25 травня 2020 року стосовно нього - скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційних вимог, ОСОБА_1 , вважаючи постанову суду першої інстанції незаконною, яка винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, зазначає, що судом не в повній мірі встановлені обставини, які мають значення для справи, оскільки: не було допитано свідків адміністративного правопорушення, не були роз`яснені йому працівниками поліції права, передбачені ст. 256 КУпАП; не зазначено про заподіяння матеріальної шкоди будь-якому транспортному засобу. А тому, все в сукупності, свідчить про неправильне вирішення справи судом першої інстанції.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу щодо скасування постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 25 травня 2020 року, ухвалення нової, якою просив закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційних вимог, слід прийти до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані, висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за порушенням останнім п.п. 2.3 (б),12.1, 13.1 Правил дорожнього руху - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 308468 від 06 лютого 2020 року, в цей день о 15 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Ніжиснька, 16, керуючи автомобілем «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_1 ,водій ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «ТАТА LPT 613|38» під керуванням водія ОСОБА_4 , який зупинився попереду для надання переваги пішоходам, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1, 2.3 (б) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с. 1).

Даний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, а саме - інспектором УПП в м. Києві роти № 6 батальйону № 4 полку № 1 капралом поліції Зінченком В.А.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , наданих ним одразу після дорожньо-транспортної пригоди та в суді апеляційної інстанції, останній пояснив, що 06 лютого 2020 року о 15 год. 30 хв. він керував автомобілем «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Ніжинській, 16, в м. Києві. Автомобіль «ТАТА» знаходився попереду нього та раптом почав рух заднім ходом, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з його автомобілем. ОСОБА_1 зауважує, що в цей час його автомобіль знаходився в статичному стані.

Проте, інші учасник дорожньо-транспортної пригоди, на противагу поясненням ОСОБА_1 , після дорожньо-транспортної пригоди та в суді першої інстанції, надав пояснення іншого характеру.

Так, ОСОБА_4 пояснив, що 06 лютого 2020 року близько 15 год. 30 хв. він керував автомобілем «ТАТА», д.н.з. НОМЕР_2 , і по вул. Ніжинській в м. Києві зупинився перед пішохідним переходом, щоб пропустити пішоходів, і в цей час відчув удар в свій автомобіль ззаду. Зазначає, що рух заднім ходом не здійснював.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини в порушенні п. п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху його винуватість, у тому числі, підтверджується наявними матеріалами провадження, які досліджені судами першої і апеляційної інстанцій, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 308468 від 06 лютого 2020 року (а.с. 1), схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 06 лютого 2020 року (а.с. 2), яка підписана учасниками дорожньо-транспортної пригоди без будь-яких зауважень і застережень та відповідно до якої у автомобіля «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_1 , наявні пошкодження лако-фарбного покриття переднього бампера та переднього капоту, в той час як у автомобіля «ТАТА», д.н.з. НОМЕР_2 , наявні пошкодження у виді лако-фарбного покриття заднього бампера.

Таким чином, учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3. (б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим настали наслідки у виді події дорожньо-транспортної пригоди та механічних пошкоджень транспортних засобів.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не було допитано свідків адміністративного правопорушення, не були роз`яснені йому права працівниками поліції, передбачені ст. 256 КУпАП; не зазначено про заподіяння матеріальної шкоди будь-якому транспортному засобу - на увагу не заслуговують, оскільки свідки в даному випадку не були залучені працівниками поліції за відсутності таких; права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП були роз`яснені ОСОБА_1 працівниками поліції, про що останній вчинив власноручний підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, а механічні пошкодження транспортних засобів зазначені в схемі місця дорожньо-транспортної пригоди. Визначення матеріальних збитків, на чому наголошує ОСОБА_1 - не входить до компетенції працівників поліції.

Отже, суд першої інстанції, надавши всім доказам по справі належну оцінку, в їх сукупності, обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за порушення ним п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та ґрунтовно, на підставі ст. 38 КУпАП, закрив провадження у справі, оскільки на момент розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 25 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення стягнення - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій