ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Семенюк К.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника - адвоката Ковалюка М.Г., потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої - адвоката Кириляк С.Г., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 червня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 червня 2020 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого на посаді рамника в Берегометському держлісгоспі, -

визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. в доход держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. на користь держави.

Згідно постанови районного суду ОСОБА_1 , 23.05.2020 р. о 14 год. 20 хв., знаходячись по місцю проживання в АДРЕСА_1 , вчинив словесну суперечку з матір`ю ОСОБА_2 , під час якої ображав її нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство, яке виразилось в умисному вчиненні діянь психологічного характеру.

На вказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову районного суду від 24.06.2020 р. та прийняти нову постанову, якою провадження в справі за ч.1 ст. 173-2 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Посилається апелянт на те, що 23.05.2020 р. він не вчиняв будь-якого домашнього насильства відносно його матері ОСОБА_2 , у тому числі і психологічного.

Вказує на те, що він є власником Ѕ частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Власником іншої частки будинку є бабуся ОСОБА_3 , де вона проживає разом з його батьками ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .

Провадження №33/822/321/20 Головуючий у І інстанції Кибич І.А.

Категорія ст.173-2 ч.1 КУпАП Доповідач суддя Семенюк К.М.

Апелянт за вказаною адресою не проживає, оскільки його мати ОСОБА_2 постійно вчиняє з ним сварки через майновий спір. Але час від часу він навідує свою бабусю ОСОБА_3 , оскільки вона є особою похилого віку.

Так, дійсно 23.05.2020 р. він зі своєю дружиною ОСОБА_5 приїхали провідати бабусю та привезли їй їжі. Однак, коли зайшли до будинку, його мати в присутності бабусі одразу почала їх виганяти, кричати на них, погрожувати та висловлюватися в їх сторону словесними образами. Потім остання кидала в сторону бабусі та дружини різні предмети та взяла в руки милиці.

Тому, з метою захисту його дружини та бабусі від агресивних дій ОСОБА_2 , він вимушений був взяти свою матір за руки. Згодом, зрозумівши, що ОСОБА_2 не заспокоїться, вийшов на вулицю та викликав працівників поліції, які по приїзду склали два протоколи, один на нього, а інший - на його матір.

Зауважив, що будь - яких умисних словесних образ, погроз чи інших діянь, які б були спрямовані на обмеження волевиявлення його матері ОСОБА_2 він не вчиняв.

Вважає, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не врахував вищевикладене, внаслідок чого прийняв помилкове рішення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Ковалюка М.Г. , які підтримали доводи апеляційної скарги повністю та просили їх задовольнити, заслухавши потерпілу та її представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили рішення районного суду залишити без змін, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, а також матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у насильстві в сім`ї не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ст. 173-2 ч.1 КУпАП правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пунктом 3 ч.1 Розділу І ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14, п.17 ч.1 Розділу І ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, що вчинення саме психологічного насильства в сім`ї відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ГР№ 0110360 від 23.05.2020 року інкримінується ОСОБА_1

Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 червня 2020 року встановлено, що насильство, вчинене правопорушником проявилося у висловлюванні ним нецензурної лайки в сторону його матері ОСОБА_2 , яке полягає в умисному вчиненні діяння психологічного характеру.

Відповідно до диспозиції ст.173 - 2 КУпАП, суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачено наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази того, що під час сімейного конфлікту ОСОБА_1 умисно спричинив ОСОБА_2 емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак, завдав шкоди її психічному здоров`ю, і що це спричинило наслідки, передбачені п.14 ч.1 Розділу І ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року.

Крім того, ОСОБА_1 , як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції пояснив, що дійсно 23.05.2020 р. о 14 год. 20 хв., коли він прийшов до будинку зі своєю дружиною провідати бабусю, де вона проживає, він мав розмову зі своєю матір`ю ОСОБА_2 . Однак, нецензурною лайкою в її сторону він не висловлювався, будь - яких словесних образ, погроз та інших діянь, які б були спрямовані на обмеження волевиявлення його матері він не вчиняв.

Те, що він тримав свою матір за руки, було вимушеною мірою по стриманню агресії ОСОБА_2 , яка намагалася вчинити протиправні дії, які були спрямовані в сторону його дружини та бабусі.

Також як вбачається із відеозапису, здійсненого за допомогою мобільного телефону, (запис наявний на ДВД диску), що на ньому частково відображено подію, яка мала місце 23.05.2020 р., де дійсно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбувся конфлікт. Однак, будь яких дій, умисних чи словесних образ, погроз з боку ОСОБА_1 по відношенню до його матері не вбачається.

ОСОБА_2 пояснила суду, що 23.05.2020 р. о 14 год. 00 хв. до житлового будинку в якому вона проживає, прийшов її син з невісткою та почав ображати її, висловлюватися нецензурною лайкою. Після цього схопив її за руки та штовхнув, внаслідок чого вона впала на землю. Даний конфлікт з приводу майна між ними триває вже біля 10-ти років.

Однак, апеляційний суд вважає, що вказані пояснення ОСОБА_2 є необ`єктивними і тому їх не бере до уваги, так як вони не відповідають фактичним матеріалам справи та спростовуються поясненнями ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_5 , записом наявним на ДВД диску та іншими матеріалами справи.

Крім цього, як вбачається з досліджених в судовому засіданні суду апеляційної інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , що на останню було складено два протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.173-2 КУпАП, серед яких мало місце діяння 23.05.2020 р.

Таким чином, вищевказаним підтверджується тільки те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявний сімейний конфлікт.

Також апеляційним судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено, в чому полягає скоєне правопорушення ОСОБА_1 , зокрема, щодо психологічного насильства відносно його матері та не зазначено, яка саме могла бути завдана шкода потерпілій.

Будь-яких інших даних, які б вказували на вчинення психологічного насильства щодо ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Таким чином, районний суд при розгляді справи не звернув уваги на вищевказані недоліки, в зв`язку з чим прийняв поспішне рішення.

Положеннями п. 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, в зв`язку з чим постанову судді суду першої інстанції - скасувати, а провадження у справі щодо останнього на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247, 294, 296 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП - скасувати.

На підставі п.1 ст. 247 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду підпис Семенюк К.М.

Згідно з оригіналом: суддя Семенюк К.М.