ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6760/20
Провадження № 3/210/2852/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

"23" грудня 2020 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна О.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , 1985 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за частиною 1 статті 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА 065474, ОСОБА_1 02.12.2020 о 10 год.10хв. в м. Кривий Ріг в Металургійному районі по вул. Соборності знаходився на вулиці без дозвільних документів, чим порушив підпункт 2 пункту 10 Постанови КМУ від 22.07.2020р. Порушення зафіксовано на боді-камеру.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини його неявки суду не відомі, про дату та місце розгляду справи повідомлена, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю з наступних підстав:

Згідно ст.7 цього Кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, яка передбачає відповідальність за Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Інспектор, який складав протокол про адміністративне правопорушення посилається на порушення ОСОБА_1 підпункту 2 пункту 10 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020р..

Редакція вищезазначеної постанови зазнавала змін, які були внесені згідно постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2020 № 1100,

Підпунктом 10 пункту 10 Постанови КМУ№ 641 від 22.07.2020 року (в редакції, чинній на момент складання протоколу) передбачалось, що на території України на період дії карантину забороняється: перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні;

Однак Пункт 10 втратив чинність на підставі Постанови КМ № 1236 від 09.12.2020.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Судом досліджені додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази: відеозапис, з яких вбачається що особа, яка назвалась ОСОБА_1 перебуває на вулиці, та зазначає поліцейським, що забув паспорт вдома. При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що особа встановлена за паспортом серії НОМЕР_1 (дата не заначена).

Яким чином, та у який спосіб встановлено, що особа, відносно якої складено протокол, являється ОСОБА_1 з матеріалів справи. а так само і відеозапису не вбачається. Рапорт поліцейського, як доказ винуватості , не може бути прийнятий до уваги, оскільки рапорт є внутрішнім документом правоохоронного органу та не є поясненнями цієї особи по справі.

Як у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, так і в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які дані про свідків (понятих) з місця події.

У протоколі нерозбірливо зазначено дату народження особи, яка притягується до відповідальності.

Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За вказаних обставин суд позбавлений можливості, на виконання ст. 245 КУпАП, своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин вважаю, що немає належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КК України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративного правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , 1985 року народження, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, в апеляційному порядку шляхом подання скарги через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: О. В. Чайкіна