ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1417/20 Справа № 204/3215/20 Суддя у 1-й інстанції - Юшков М. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Авраменко О.Ю. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2020 року, якою у відношенні :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

провадження у справі закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

за участю:

адвоката Авраменко О.Ю.,

адвоката Чіпа Я.М.,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2020 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення, у відношенні ОСОБА_2 закрито, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №115697 від 15.05.2020, 14 березня 2020 року о 14:52, у м. Дніпрі, на вул. Енергетичній, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Інфініті Q50», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті з пров. Енергетичним, виконуючи обгін, допустив зіткнення з автомобілем «Шевроле Лачеті», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який виїжджав на дане перехрестя з пров.Енергетичного. Внаслідок ДТП пошкоджено транспортні засоби, при цьому ОСОБА_2 порушив вимоги п.14.6 (а) Правил дорожнього руху України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відсутність об`єктивних доказів порушення ОСОБА_3 п. 14.6(а) ПДР України, тому його дії не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Авраменко О.Ю. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано прийняв рішення про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 та формально віднісся до дослідження доказів обставин вчинення правопорушення.

Так, вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №115697 від 15.05.2020, встановлено, що 14.03.2020 о 14.52 год. у м. Дніпрі на вул. Енергетичній водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Інфініті Q50» на перехресті з пров. Енергетичним виконуючи обгін допустив зіткнення з автомобілем «Шевроле Лачеті» під керуванням водія ОСОБА_1 , який виїжджав на дане перехрестя з пров. Енергетичного. Внаслідок ДТП пошкоджено транспортні засоби, при цьому ОСОБА_2 порушив вимоги п.14.6 (а) Правил дорожнього руху України. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КупАП.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд дослідивши матеріали, нібито встановив факт відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Також суд послався на висновок судового експерта № 3178-20 від 24.09.2020, відповідно якого нібито вбачається, що водій автомобіля водій автомобіля «Інфініті Q50» ОСОБА_4 , в дорожній обстановці мав перевагу на першочерговий рух. Перед виїздом на рівнозначне перехрестя водій автомобілю «Шеволет» ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортну пригоду діючи відповідно до вимог п. 16.12 ПДР України, надавши дорогу автомобілю «Інфініті Q50», який рухався праворуч по відношенню до автомобілю «Шевролет». При цьому суд звернув увагу на ту обставину, що в цій частині висновок експерта є однозначним. До такого висновку експерт прийшов за вихідними даними, які були покладені в основу експертизи та які встановлювались судом у судовому засіданні після дослідження доказів, в тому числі допиту водіїв-учасників ДТП.

Вказує, що в розпорядженні експерта також перебував диск з відеозаписом події. В подальшому у висновку експерт припускає про можливість розвитку подій та в частині невідповідності дій водієм певним пунктам ПДР України за певними обставинами. Такий розвиток подій можливий за певними вихідними даними, які неможливо встановити з аналізу досліджених судом доказів (зокрема, чи розпочав автомобіль «Інфініті Q50» обгін після початку дорожньої розмітки 1.6, чи до неї), що свідчить про те, що будь-який висновок експерту, в основу якого покладено вихідні дані, які неможливо встановити з матеріалів справи та допиту осіб, буде носити лише умовний характер. Такий висновок не може бути покладений в основу визнання винуватості особи.

Стосовно судового експерта № 3178-20 від 24.09.2020 є невідповідності наявним в матеріалах справи доказам, а саме у дослідницькій частині висновку (ар. 10) експерт зазначає, що для з`ясування питання про наявність або відсутність в діях водія автомобіля «Інфініті Q50» технічної можливості уникнути ДТП та відповідно встановлення в його діях складу адміністративного правопорушення необхідно додати додаткові вихідні дані:

- відстань на який від місця зіткнення розташовувався автомобіль «Інфініті Q50» р/н НОМЕР_1 на момент виникнення для водія ОСОБА_2 небезпеки для руху, або тривалість часу небезпеки для руху водію ОСОБА_2 .

Відповідно до вищезазначеного експерт зробив висновок що з урахуванням об`єму вихідних даних які містяться в постанові суду та наданих матеріалів адміністративної справи в діях водія автомобіля «Шевролет-Лачеті» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 вбачається невідповідності вимогам п. 16.12 ПДР України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з ДТП.

Якщо водій автомобіля «Інфініті Q50» р/н НОМЕР_1 розпочав виконувати обгін після початку дорожньої розмітки 1.6, то в даному варіанті розвитку обстановки в діях водія ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимог глави 34 ПДР України в частині дорожньої горизонтальної розмітки 1.1 та п. 14.6 «а» ПДР України які з технічної точки зору перебувають у причинному зав`язку з ДТП.

Якщо водій автомобіля «Інфініті Q50» р/н НОМЕР_1 розпочав виконувати обгін до дорожньоГрозмітки 1.6, то в даному варіанті розвитку обстановки питання відповідності дії водія ОСОБА_2 вимогам п. 12.3 ПДР, та (в разі невідповідностей) визначення знаходження їх у причинному зв`язку з ДТП експертним шляхом на даному етапі дослідження не надається можливим (без надання експерту додаткових вихідних даних наведених у дослідницькій частині по питанням 3 та 4).

Вирішити питання «чи обумовлено дана ДТП фактом порушення ПДР одним із водіїв чи обома водіями» не надається можливим, оскільки «порушення» відноситься до правової оцінки, яка судовими експертами не визначається.

Вихідні на які посилається експерт містяться в матеріалах адміністративної справи 204/3215/20, а саме в показах свідків, учасників пригоди та згідно матеріалів відео запису, стосовно якого чітко видно і можна стверджувати, що водій автомобіля «Інфініті» почав обгін до початку дорожньої розмітки 1.6.

Стосовно відстані, яку водій здолав, також можна встановити під час судового розгляду шляхом допиту свідків, учасників події та іншими способами (проведенням огляду місця події з вимірювальними засобами фіксації відповідно до орієнтирів та розташуванням в районі місця події нерухомих об`єктів, електроопор, тощо).

На думку апелянта, експерт ОСОБА_5 провів експертизу не дослідивши всі наявні докази по справі для вирішення питань в повному обсязі.

Також звертаю увагу на те, що експерт ОСОБА_5 відповідно до ст. 13 Закону України «Про судову експертизу» та ст. 69 КПК України міг би звернутися до суду з клопотанням про надання додаткових вихідних даних, які відсутні в постанові суду, для вирішення поставлених питань. Таким чином експертом проведена експертиза не об`єктивно та не в повному обсязі без дотримання інструкцій та Закону України про експертизу.

З метою повного та об`єктивного розгляду справи необхідно було б допитати експерта ОСОБА_5 з метою роз`яснення висновку, питання дотичних до предмета його експертизи.

З матеріалів справи чітко вбачається, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася у зв`язку з тим, що водій автомобіля «Інфініті» р/н НОМЕР_3 ОСОБА_2 , під час руху порушив вимоги п. 10.1 ПДР України, тим самим під час виконання маневру вліво не переконався, що це буде безпечним і він своїми діями не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Також перед початком обгону водій автомобіля «Інфініті» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 , повинен був переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, відповідно до п. 14.2 ПДР України. Також відповідно до п. 14.6 (а) ПДР України, обгін на перехресті - заборонено. Відповідно до п. 14.6 (в) ПДР України під час руху воію автомобіля «Інфініті» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 , було заборонено обгін ближче ніж 50 метрів перед пішохідним переходом.

Суд першої інстанції не взяв до уваги висновок експертного дослідження № 19/104-9/2д/18 від 23.04.2020 призначеного за заявою представника потерпілого, згідно якого в діях водія ОСОБА_2 , все ж є порушення ПДР України.

В матеріалах адміністративної справи достатньо підстав для об`єктивного і неупередженого розгляду справи. Вина ОСОБА_2 повністю підтверджується наявними по справі доказами.

В судовому засіданні представник потерпілого адвокат Авраменко О.Ю. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення адвокат Чіп Я.М.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов до такого висновку.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні встановлюється на підставі фактичних даних, (доказів).

Відповідно до ст. ст. 280 та 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Оскаржувана постанова суду цим вимогам відповідає.

Відповідно до вимог, передбачених ст. 124 КУпАП, вказаною нормою встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб.

Суд першої інстанції розглянувши справу, прийшов до висновку про закриття відносно ОСОБА_2 провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції було допитано ОСОБА_2 , який пояснив суду, що вину не визнає. Зазначив, що 14.03.2020 він, керуючи автомобілем «Інфініті Q50», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Енергетичній, за 70-80 м до місця ДТП вирішив обігнати транспортний засіб, який рухався попереду, вийшов на обгін, але той почав прискорюватися, він не зміг повернутися в свою смугу. Відчув удар в ліву частину автомобіля, в нього в`їхав «Шевроле Лачеті», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Зазначив, що зіткнення відбулось на відстані 1,5-2 м від краю дороги на зустрічній для нього смузі.

Також судом першої інстанції було допитано другого учасника дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 , який пояснив, що 14.03.2020 він керуючи автомобілем «Шевроле Лачеті», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , їхав по пров. Енергетичний, з боку вул. Будівельників, в напрямку вул. Енергетична. Перед виїздом на проїзну частину вул. Енергетична зупинився, подивився наліво та направо, впевнився в безпечності маневру та почав виконувати маневр повороту направо. Зазначив, що оглядовість була хорошою, зліва приблизно 200 м, вправо - 100 м. На цій дорозі дві смуги для руху, на правій смузі їхало приблизно три-чотири автомобілі. Коли він почав рух і передня частина його автомобіля вже знаходилася на проїжджій частині, він побачив як з правої смуги раптово виїхав на його смугу автомобіль «Інфініті Q50» та дуже швидко почав прискорювати рух. Він намагався загальмувати, але зіткнення уникнути не вдалось. Зазначив, що під час зіткнення він тільки почав рухатися на першій передачі, а швидкість «Інфініті Q50» була велика, приблизно 80-100 км/год. Також зазначив, що під час зіткнення в його автомобілі знаходились дружина та приятель.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 показав суду, що 14.03.2020 він їхав в автомобілі «Шевроле Лачеті», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на задньому пасажирському сидінні, за кермом був його приятель ОСОБА_1 . Коли вони виїжджали на вул. Енергетичну, з лівого боку не було машин, на правій смузі рухалась колона з автомобілі. Почали рух, їм треба було повернути на право, виїхати на смугу, але маневр не завершили, оскільки в цей час відбулося зіткнення з автомобілем «Інфініті Q50», який виїхав на їх смугу з зустрічного напрямку. Зазначив, що швидкість в автомобіля «Інфініті Q50» була великою, а швидкість «Шевроле Лачеті» - невеликою, оскільки він тільки виїхав, приблизно 5 км/год, зіткнення відбулось на їх смузі.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснила суду, що 14.03.2020 вона їхала в автомобілі «Шевроле Лачеті», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на пасажирському сидінні, за кермом був її чоловік ОСОБА_1 . Рухались в бік вул.Енергетична, їм треба було повернути направо. ОСОБА_1 впевнився, що з лівого боку немає автомобілів, а з правого боку по зустрічній смузі рухалась колона з автомобілів. Їх смуга була вільна, і вони почали поворот, в цей час на великій швидкості з зустрічної смуги в них в`їхав автомобіль «Інфініті Q50». Зазначила, що швидкість автомобіля «Інфініті Q50» була велика, приблизно 100 км/год, а в «Шевроле Лачеті» - мінімальна, приблизно 5-10 км/год, оскільки вони тільки почали рух. Також зазначила, що коли вони виїжджали на свою смугу, автомобіля «Інфініті Q50» на їх смузі не було, він вихав тоді, коли вони вже почали виїжджати на смугу. Смугу для руху вона бачила добре, оскільки видимість була не менше 100 м.

В ході судового розгляду адміністративної справи, постановою суду першої інстанції від 20.07.2020 року було призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої було доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Відповідно до висновку експерта №3178-20 від 24.09.2020, водій автомобіля «Шевроле Лачетті», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , у даній дорожній обстановці, що склалася, повинен був надати автомобілю «Інфініті Q50», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , дорогу, що регламентовано вимогами п.16.12 Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля «Інфініті Q50», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в дорожній обстановці мав перевагу на першочерговий рух. Якщо водій автомобіля «Інфініті Q50», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , розпочав виконувати обгін до дорожньої розмітки 1.6, то в даній обстановці він повинен був діяти у відповідності з вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху України. Якщо водій автомобіля «Інфініті Q50», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , розпочав виконувати обгін після початку дорожньої розмітки 1.6, то в даній обстановці він повинен був діяти у відповідності з вимогами Глави 34 Правил дорожнього руху України дорожня горизонтальна розмітка 1.1 та п.14.6 «а» Правил дорожнього руху України. Перед виїздом на рівнозначне перехрестя водій автомобіля «Шевроле Лачетті», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортну пригоду діючи відповідно до вимог 16.12 Правил дорожнього руху України, надавши дорогу автомобілю «Інфініті Q50», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який праворуч по відношенню до автомобіля «Шевроле Лачетті». Питання про наявність (або відсутність) у водія автомобіля «Інфініті Q50», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_2 технічної можливості запобігти зіткнення з автомобілем «Шевроле Лачетті», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , може бути вирішене в умовній формі. Якщо водій автомобіля «Інфініті Q50», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , розпочав виконувати обгін після початку дорожньої розмітки 1.6, то в даному варіанті розвитку обстановки він мав би технічну можливість запобігти ДТП, діючи у відповідності вимогами Глави 34 Правил дорожнього руху України дорожня горизонтальна розмітка 1.1 п.14.6 «а» Правил дорожнього руху України, тобто не здійснюючи маневр обгону перехресті. Якщо водій автомобіля «Інфініті Q50», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 розпочав виконувати обгін до дорожньої розмітки 1.6, то в даному варіанті розвитку обстановки для вирішення питання експерту необхідно надати додаткові вихідні дані наведені у дослідницькій частині. З урахуванням об`єму вихідних даних, які містяться в постанові суду та наданих матеріалах адміністративної справи, в діях водія автомобіля «Шевроле Лачетті», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п.16.12 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають у причинні зв`язку з дорожньо-транспортною подією. Якщо водій автомобіля «Інфініті Q50», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 розпочав виконувати обгін після початку дорожньої розмітки 1.6, то в даному варіанті розвитку обстановки в діях водія ОСОБА_3 вбачається невідповідності вимог Глави 34 Правил дорожнього руху України (в частині дорожньої горизонтальної розмітки 1.1) та п.14.6(а) Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Якщо водій автомобіля «Інфініті Q50», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , розпочав виконувати обгін до дорожньої розмітки 1.6, то в даному варіанті розвитку обстановки питання відповідності дій ОСОБА_3 вимогам п.12.3 ПДР України, та (в разі невідповідностей) визначення знаходження їх у причинному зв`язку з ДТП експертним шляхом на даному етапі дослідження не надається можливим (без надання експерту додаткових вихідних даних, наведених у дослідницькій частині по питанням №3 та 4).

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, зазначив, що з переглянутого у судовому засіданні відеозапису подій вбачається, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 перед виїздом на вул. Енергетичну автомобіль не зупиняв, продовжуючи рух без зупинки, що свідчить про невідповідність його показань в цій частині переглянутому відеозапису. Крім того, з переглянутого відеозапису вбачається, що в момент наближення автомобілю «Шевроле» до вул. Енергетичної автомобіль «Інфініті Q50» вже перебував на зустрічній смузі, виконуючи обгін транспортних засобів, що також суперечить показанням водія ОСОБА_1 в тій частині, що «Інфініті Q50» виїхав на зустрічну смугу в момент, коли він почав рух і передня частина його автомобіля вже знаходилася на проїжджій частині.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що не має належних та допустимих доказів, які могли обґрунтовано і однозначно вказати на наявність порушень вимог ПДР України у діях водія ОСОБА_2 .

У висновку щодо застосування норм права, викладеному у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2014 року та постанові Верховного Суду від 05 квітня 2018 р. справа №585/8/16-кп провадження № 51-2167км18) зазначено, що у разі, коли дорожньо-транспортна подія сталася за участі двох водіїв транспортних засобів, для правильного застосування норми про кримінальну відповідальність особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2020 року провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито з підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.06.2020 року, вказана постанова залишена без змін.

Апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП, встановленого іншою постановою суду, не може бути підставою для автоматичного визнання винуватості другого учаснику ДТП. В даному випадку суд розглядає справу та приймає рішення, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення щодо конкретної особи, а саме ОСОБА_2 ..Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до діючого КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення у зв`язку з чим встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що «обвинувачення для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що надані обвинуваченому дані, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

В рішенні у справі "Абрамян проти Росії" Європейський Суд зробив висновок про те, що «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеню участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст. 286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Сукупність досліджених судом доказів не дозволяє усунути протиріччя між показами потерпілого ОСОБА_1 та особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 , і встановити, що саме в діях останньої дійсно є порушення п. 14.6 (а) ПДР України.

Враховуючи вищенаведені та допустимі докази, апеляційний суд прийшов до висновку, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 повно, всебічно та об`єктивно з`ясував всі обставини події, дав належну оцінку усім зібраним по справі доказам та прийшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У зв`язку з зазначеним, доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у випадку наявності спору щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, питання про винуватість учасників дорожньо-транспортної пригоди у її вчиненні може бути вирішена в порядку цивільного судочинства.

Будь-яких інших обґрунтованих доводів, які б підтверджували порушення вимог чинного законодавства при розгляді судом першої інстанції даної справи про адміністративне правопорушення у скарзі не наведено та доказів на спростування висновків судді місцевого суду апеляційному суду не надано, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Авраменко Олександра Юрійовича в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2020 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко