П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2020 Справа №607/1952/20

05 лютого 2020 року

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Надія Михайлівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , не працює, одружений, на утриманні двоє неповнолітніх дітей

за ч. 1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В С Т А Н О В И Л А:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення №0003509 від 28 січня 2020 року, громадянин ОСОБА_1 28 січня 2020 року близько 14 години 25 хвилин в м. Тернополі по вул. Микулинецькій, 11, автомобілем марки «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним як таксі, займався господарською діяльністю з перевезення пасажирів на таксі без реєстрації як суб`єкт підприємницької діяльності та без оформлення ліцензії на даний вид господарської діяльності. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимог ст. 7 ЗУ «Про ліцензування господарської діяльності», ст. 19 ГК України та ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , пояснивши, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винним себе у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, пояснив, що не здійснював господарську діяльність із перевезення пасажирів як водій таксі, а відтак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не вчиняв. Крім цього, вказав, що працівники Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області 28 січня 2020 року зупинили його автомобіль, на якому знаходилась шашка таксі «Пілот», однак пасажирів у ньому не було та він їх не перевозив. Крім цього, пояснив, що громадянка ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність з перевезення пасажирів на його автомобілі та має всі відповідні ліцензії на здійснення такого виду господарської діяльності. Посилаючись на наведене, просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Для вирішення питання про те, чи було вчинено дане правопорушення, та чи винен ОСОБА_1 у його вчиненні, судом досліджено наявні у справі докази:

Протокол перевірки технічного стану транспортного засобу серії В Р №052500 від 21 грудня 2019 року №01004-01462-19, з якого вбачається, що транспортний засіб марки «Hyundai І30», державний номерний знак НОМЕР_1 експлуатується як таксі.

Фотокопію із зображення транспортного засобу марки «Hyundai І30», державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому встановлена шашка таксі «Пілот».

Крім цього, в судовому засіданні ОСОБА_1 долучив до матеріалів справи наступні документи:

Копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22 липня 2019 року, з якої вбачається, що ОСОБА_2 13 вересня 2011 року зареєстрована як фізична особа-підприємець.

Копію наказу Державної служби України з безпеки на транспорті №436 від 29 жовтня 2019 року, з якого вбачається, що видано ліцензії згідно з підставами, встановленими за результатами заяв здобувачів на право провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом згідно з переліком, що додається (додаток1), ОСОБА_2 видано ліцензію на внутрішні перевезення пасажирів на таксі.

Копію тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_2 , з якого вбачається, що 28 січня 2020 року ОСОБА_2 отримала вказаний тимчасовий талон для використання транспортного засобу «Hyundai І30», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, (в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії та дозвільних документів) може бути лише суб`єкт господарювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Натомість, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення №0003509 від 28 січня 2020 року, ОСОБА_1 28 січня 2020 року близько 14 години 25 хвилин в м. Тернополі по вул. Микулинецькій, 11, автомобілем марки «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним як таксі, займався господарською діяльністю з перевезення пасажирів на таксі без реєстрації як суб`єкт підприємницької діяльності та без оформлення ліцензії на даний вид господарської діяльності. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимог ст. 7 ЗУ «Про ліцензування господарської діяльності», ст. 19 ГК України та ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Наявний в матеріалах справи протокол перевірки технічного стану транспортного засобу серії В Р №052500 від 21 грудня 2019 року №01004-01462-19 не свідчить про використання ОСОБА_1 належного йому транспортного засобу в якості таксі та здійснення на ньому господарської діяльності з перевезення пасажирів. Крім цього, в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що його автомобіль з метою надання послуг таксі використовує ОСОБА_2 , яка має відповідну ліцензію на здійснення такого виду господарської діяльності.

Щодо фотокопії із зображенням транспортного засобу марки «Hyundai І30», державний номерний знак НОМЕР_1 , то вказана фотокопія не містить дати та часу її здійснення, та відповідно не свідчить про здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності з перевезення пасажирів. Більше того, факту здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності з перевезення пасажирів сама лише наявність шашки на автомобілі не доводить.

До загальних ознак господарської діяльності закон відносить не тільки факт надання послуг за винагороду, а й систематичність таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності" під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності на постійній основі, систематично, три і більше разів, з надання платних послуг з перевезення громадян.

Крім того, в даному протоколі лише формально зазначено, що ОСОБА_1 займався господарською діяльністю з перевезення пасажирів, однак не вказано осіб, яким він надавав послуги таксі, за якою ціною здійснював послуги з перевезення пасажирів, чи існувала регулярність таких послуг та чи взагалі такі послуги надавалися, не зазначено кількість пасажирів, яких перевозив.

Більше того, долученими ОСОБА_1 до матеріалів справи доказами підтверджуються його твердження про те, що підприємницьку діяльність з перевезення пасажирів на його автомобілі здійснює громадянка ОСОБА_2 , яка має відповідну ліцензію та зареєстрована як фізична особа-підприємець.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, з огляду на вказане сам по собі протокол про адміністративне правопорушення №0003509 від 28 січня 2020 року не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих, не спростованих презумпцій факту.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 у здійсненні ним господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі без реєстрації як суб`єкт підприємницької діяльності та без оформлення ліцензії на даний вид господарської діяльності, не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 164, 247, 280, 283, 284, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяН. М. Сташків