Справа № 754/7542/19 Суддя в І-й інстанції Лобанов В.А.
Провадження № 33/824/416/2020 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Навродського О.В., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Навродського О.В. на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 07 травня 2019 року, о 01 годині 27 хвилин, в м. Києві, по вул. Драйзера, 8, керував автомобілем марки «ВАЗ 21099», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

У апеляційній скарзі захисника указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт заперечував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та пояснив, що на місці події ОСОБА_1 сидів у автомобілі в очікуванні своїх знайомих при цьому відкрив пляшку пива та зробив ковток. Після цього, до ОСОБА_1 підійшов працівник патрульної поліції та висловив вимогу пред`явити документи та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. У ході проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на вимогу ОСОБА_1 , працівники поліції відмовили у наданні сертифікату та свідоцтво про повірку приладу. Сам огляд, на думку захисника був проведений із істотним порушенням вимог Інструкції, які проявилися у тому, що після незгоди ОСОБА_1 із результатами огляду на стан сп`яніння на місці події, його обов`язково повинні були направити для медичного огляду у закладі охорони здоров`я. Захисник звернув увагу на те, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не доведений будь-якими доказами. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Навродського О.В., які апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її і просили цю скаргу задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

У вину ОСОБА_1 було поставлено вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у керуванні ним транспортним засобом у стан алкогольного сп`яніння. Із таким обвинуваченням погодився суддя місцевого суду, визнавши його доведеним. Однак такий висновок не ґрунтується на зібраних у справі доказах і погодитись із ним не можливо.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП може проявлятись у керуванні особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому «Інструкція»). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, який проводиться за допомогою технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу чи у закладі охорони здоров`я у передбачених законом випадках. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак алкогольного сп`яніння, підтвердження факту алкогольного сп`яніння. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейських може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП вчинене у формі керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Рішення у справі про адміністративне правопорушення суддя обґрунтовує доказами, перелік джерел яких даний у ст. 251 КУпАП, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вимог цих нормативних документів у ході фіксації поліцейськими вчиненого адміністративного правопорушення та у ході розгляді справи суддею місцевого суду дотримано не було.

Як вбачається із постанови, рішення про винність ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння суддя місцевого суду обґрунтував: протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан сп`яніння, роздруківкою результатів тестування за допомогою газоаналізатора «Драгер», поясненнями свідків, відеозаписом зробленим за допомогою нагрудної камери поліцейського.

Між тим, на думку суду, цими доказами не доводяться обставини, які підлягали доведенню у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із доводів апеляційної скарги та відповідно до пояснень ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції, він у ході з`ясування поліцейськими обставин події заперечував як факт керування транспортним засобом, так і результати проведеного тестування, висував вимогу проходження огляду у медичному закладі, що було проігноровано поліцейськими. Суд вважає, що указаними вище доказами ці пояснення не спростовані, а жоден із указаних вище доказів не доводить факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є необхідним для вирішення питання про його притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. На думку суду, беззаперечним доказом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також інших обставин фіксації цього правопорушення поліцейськими міг стати відеозапис, який би мав бути зроблений за допомогою нагрудних камер поліцейських. При цьому суд враховує те, що обов`язок проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений «Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженою наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 за № 28/3299 (в подальшому Інструкція від 18.12.2018). Відповідно до п.5. розділу ІІ цієї Інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. На думку суду, метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення. На думку суді відсутність відеозапису ставить під сумнів законність проведених поліцейськими процесуальних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення у випадку їх оспорювання.

Між тим, як встановлено у ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, поліцейськими відеофіксація обставин вчинення, виявлення та фіксації адміністративного правопорушення не проводилась. Наявний у матеріалах справи відеозапис фіксує лише ознайомлення ОСОБА_1 із протоколом про адміністративне правопорушення, що не є достатнім для вирішення питання про законність дій поліцейських в тому числі і у частині виявлення події адміністративного правопорушення. Таким чином цим відеозаписом не спростовуються доводи апеляційної скарги в частині того, що ОСОБА_1 у момент виявлення його поліцейськими не керував транспортним засобом.

Наведені пояснення ОСОБА_1 не спростовуються ні поясненнями свідків, ні самими поліцейським, які неодноразово викликалися до суду для дачі пояснень, але до суду не з`явились.

Іншими доказами також не спростовуються пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом в момент виявлення його поліцейськими. Та обставина, що ОСОБА_1 не зробив жодних зауважень у протоколі про адміністративне правопорушення не може бути спростуванням доводів його апеляційної скарги у зазначеній вище частині, оскільки ОСОБА_1 пояснив те, що він оспорював правомірність дій поліцейських, що не дало позитивних результатів. На його думку камера поліцейськими була включена лише тоді, коли він перестав оспорювати дії поліцейських чим було створене хибне уявлення про його погодження із змістом протоколу. У зв`язку із відсутністю відповідного відеозапису та неявкою поліцейських до суду ці пояснення ОСОБА_1 залишились не спростованими.

Викликають сумнів також висновки про встановлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння. Як зазначено вище рішення про наявність у ОСОБА_1 такого стану суддя місцевого суду обґрунтував актом огляду на стан сп`яніння, роздруківкою результатів тестування за допомогою газоаналізатора «Драгер», поясненнями свідків.

Аналіз пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дає підстави стверджувати, що вони були очевидцями лише того, як ОСОБА_1 дав згоду на проведення огляду на стан сп`яніння. Роздруківка результатів тестування фактично є нечитабельною, що унеможливлює з`ясування її змісту, містить інформацію виконану рукописним способом. Наявні обставини унеможливлюють визнання цієї роздруківки належним та допустимим доказом. Щодо акту огляду на стан сп`яніння, то він є похідним від проведеного огляду за допомогою технічного засобу, зафіксовані результати якого викликають сумнів.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , він оспорив цей результат. Ці пояснення ОСОБА_1 не спростовані, у зв`язку із відсутністю відеозапису фіксації провадження процесуальних дій, а також неявки до суду поліцейських та свідків.

Наведене у свої сукупності указує на існування сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто ця вина поза розумним сумнівом у ході провадження у цій справі не доведена.

Витлумачивши усі сумніви на користь ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Конституції України, суд приходить до висновку про недоведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із чим постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню а провадження у справі закриттю із підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Навродського О.В. задовольнити.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу цього адміністративного правопорушення із підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк