Справа № 737/951/20
Провадження № 3/737/374/20
П О С Т А Н О В А

24 грудня 2020 року смт Куликівка

Суддя Куликівського районного суду Чернігівської області Лібстер А. С., секретар Юрченко М. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Куликівка Чернігівської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності фізичну особу підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ;

за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 9 від 04 грудня 2020 року, 04.12.2020 року, о 12.50 год. в закладі роздрібної торгівлі ФОП ОСОБА_2 , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 , не ведуться журнал температурного скринінгу та прибирання приміщень, відсутня урна для використаних ЗТЗ, чим порушені пункт 1, 8 абз 3,4 Постанови Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 №17. Таким чином ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що є ФОП та здійснює свою підприємницьку діяльність на підставі державної реєстрації, працює самостійно, жодних найманих працівників не має. Кожен ранок, перед тим як вийти на роботу, вона сама вимірювала температуру свого тіла. Користується тканевою маскою, яку пере вдома. На момент перевірки в приміщенні дійсно не знаходилась урна для утилізації, тому як вона працює самостійно і не потребує утилізації засобів безпеки на місці роботи. Після складання протоколу відносно неї, вона вже має урну та вважає, що за вказаних обставин вона нічого не порушила. Просила закрити справу відносно неї.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що факт вчинення вказаного правопорушення ОСОБА_1 не доведений належними та достатніми доказами.

За приписами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акту, тому формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, вимоги якої порушені, є обов`язковою.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Згідно з пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» установлено з 1 серпня до 31 грудня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Постановою Головного державного санітарного лікаря України №17 від 09.05.2020 р. було затверджено Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного право порушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, а також іншими документами.

Ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок, щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення, акту санітарно епідеміологічного обстеження об`єкта (який складений відносно ОСОБА_3 не існуючої особи), в якому встановлено, що… «градусник наявний, журнал не ведеться» (а.с. 2-4), запропоновано «вести журнал температурного скринінгу, прибирання та дезінфекції використаних ЗІЗ», не надано жодних інших доказів, які підтверджували б те, що ОСОБА_1 порушила вимоги п. 1, п. 8 Постанови Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 №17, переглянуті відеоматеріали (а.с.8) про наявність будь-яких інших працівників вказаного закладу на час перевірки, не містять.

При цьому, під час розгляду судом справи, ОСОБА_1 зазначила, що на момент перевірки у неї найманих працівників не було, свою господарську діяльність вона здійснювала самостійно. Відповідно до пояснювальної від 07.12.2020 року (а.с.7), ОСОБА_2 придбала урну з кришкою, температурний скринінг проводився самостійно, але не відмічався в журналі, станом на 4 грудня записи усі поновлені (а.с.7).

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. ч.1 44-3, 247, 251, 256, 280 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. .

Суддя А. С. Лібстер