Справа №461/341/20
Провадження №3/461/601/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н. Б., при секретарі судових засідань Пелех О.А., за участю представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Бабій І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Галицької митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про порушення митних правил № 3832/20900/19 від 04.10.2019 року, 13.05.2019 року Львівська митниця отримала лист Львівського прикордонного загону № 16/1-232 з повідомленням про виявлення 08.05.2019 року в МАПП «Угринів-Дрогобичув» представниками Прикордонної варти Республіки Польща 277 блоків тютюнових виробів, які були приховані під обшивкою салону автомобіля «Mercedes», р.н. НОМЕР_1 .

15.05.2019 в ході проведення тематичної перевірки, призначеної наказом Львівської митниці ДФС було підготовлено та скеровано проект запиту до митних органів Республіки Польща щодо надання інформації про обставини виявлення ними 05.05.2019 великої партії сигарет, які переміщувалися транспортним засобом з р/н ВС 1937 НТ (вих. ЛМ ДФС № 1890/8/13-70-20/25 від 15.05.2019).

У відповідь на вказаний запит митними органами Республіки Польща листом № 0201-ICP.541.1103.2019.ВМ від 08.08.2019 (лист ДФС № 28080/7/99-99-20-02-01-17 від 29.08.2019 (вх. Львівської Митниці ДФС № 3371/8/13-70-20 від 05.09.2019)) повідомлено, що 05.05.2019 за результатами здійснення контролю транспортного засобу з р/н ВС 1937 було виявлено 2768 пачок сигарет без польських акцизних марок (500 пачок марки LD, 2268 пачок марки MARVEО). Сигарети були приховані у стінках автомобіля. Пасажирами даного транспортного засобу були громадяни України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Таким чином, гр. ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України товари з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 під час розгляду справи зазначила, що митним органом належними та допустимими доказами не доведено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України. Просила провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Представник Галицької митниці Держмитслужби Лубоцький Б.І. зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України, та просив визнати його винним і визначити міру стягнення. Посилався на ст. 567 МК України, яка передбачає, що взаємодія органів доходів і зборів України з митними та іншими уповноваженими органами іноземних держав, а також з міжнародними організаціями з питань боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил здійснюється в порядку, передбаченому міжнародними договорами України, укладеними відповідно до закону.

Заслухавши думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суддя вважає за необхідне згідно зі ст. 487 МК України, застосувати норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Як встановлено Митним кодексом України до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, притягуються особи, які здійснили переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

В свою чергу, під час розгляду справи не здобуто доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, що ставиться йому у вину митним органом.

За змістом ст. 245 КУпАП, ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

У розумінні ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП та ч. 2 ст. 495 МК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 3832/20900/19 від 04.10.2019 року, вбачається, що митними органами Республіки Польща виявлено 500 пачок марки LD, 2268 пачок марки MARVEО без польських акцизних марок. Повідомлено, що сигарети знаходились в стінках автомобіля. На підставі листа з Республіки Польща митниця зробила висновок, що товар знаходився в обшивках автомобіля, а саме з утрудненим доступом.

В листі запиті до митних органів Республіки Польща митний орган просить надати інформацію щодо: марки тютюнових виробів, наявність чи відсутність на них акцизних марок України, місця та способи приховування, вартість виявлених тютюнових виробів, способи їх виявлення, застосування технічних засобів митного контролю.

Суд зазначає, що відповідь, отримана від Республіки Польща не є повною та не містить достатніх доказів для визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, адже конкретно місця знаходження сигарет не зазначено, як і не зазначено, чи був такий доступ до них утрудненим, чи застосовувались та які технічні засоби для виявлення тютюнових виробів.

Фотографія, на підставі яких митниця зробила висновок, є неналежною якістю та не є належним доказом того, що сигарети знаходилися в місцях, доступ до яких був утрудненим.

В протоколі, який є джерелом доказів у справі про порушення митних правил зазначено, що сигарети знаходилися під обшивкою в стінках транспортного засобу, але доказів, що такі знаходилися саме під обшивками, матеріали справи не містять, як і не містять інформації щодо використання спеціальних засобів для виявлення предметів порушення митних правил.

Тому суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та переконливі докази, що переміщуваний товар приховувався від митного контролю з утрудненим доступом, оскільки ОСОБА_1 ставиться у вину органом митниці саме переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю з використанням засобів та способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Крім того, митним органом не взято до уваги, що в листі, отриманому від Республіки Польща зазначено, що пасажирами даного транспортного засобу були громадяни України Ігор ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Разом з тим, пояснення в пасажира І. Якубовського митним органом відібрано не було, а відтак не з`ясовано ряд обставин, що мають вирішальне значення для правильного вирішення справи та підставності притягнення до відповідальності ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання призначення виду стягнення за порушення митних правил, з урахуванням характеру вчиненого порушення митних правил, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, обставин справи, суд по такій категорії спав повинен застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 % вартості товару, що був безпосереднім предметом порушення митних правил та конфіскації цього товару.

Разом з тим, товар не був виявлений та не вилучався при перетині кордону України, що унеможивлює встановити його вартість, яка має покладатись в основу рішення суду в частині визначення розміру штрафу, адже не зазначено про його вартість і в листі, отриманому від Республіки Польща.

Суд зазначає, що з відповіді, отриманої від Республіки Польща неможливо встановити чи були сигарети з акцизними марками України чи іншої держави, країну виробника, їх оригінальність чи контафактність, адже в листі лише зазначено, що були виявлені сигарети без польських акцизних марок.

Відтак, встановити вартість ймовірних предметів порушення митних правил неможливо по причині відсутності про них повної інформації та відсутності безпосередніх предметів, які б можливо було б дослідити, а відтак рішення суду в частині визначення штрафу не може грунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що вматеріалах справи відсутні будь-які відомості про вартість переміщуваного товару та документи, на підставі яких було визначено дану вартість товару (тобто не отримано від компетентних органів Республіки Польща повну інформації про товар та його ціну і яким чином він був визначений), як і відсутні докази, що переміщуваний товар приховувався від митного контролю з використанням засобів та способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Таким чином, дії ОСОБА_1 не містять складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно з ч. 2 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення.

Відповідно Закону «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» ч. 1 ст. 467 викладено в наступній редакції: «1. Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом».

Саме переміщення відбувалося 08.05.2019 року, лист Львівського прикордонного загону Львівська митниця ДФС отримала 13.05.2019 року, проте протокол було складено 04 жовтня 2019 року, матеріали до суду скеровані 15.01.2020 року, відтак строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вже сплив.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 9 квітня 2012 року у справі №21-260а11, відповідно до якої порушення митних правил, яке виражено в одноразовому переміщені товарів, не можна вважати триваючим, а тому ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності поза межами строків, встановлених ч. 2 ст. 467 МК України.

Суд зазначає, що фактично встановивши відсутність складу і події адміністративного правопорушення, відсутні підстави про закриття провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки така підстава закриття провадження є нереабілітуючою, породжує у майбутньому правову невизначеність в даній справі і може привести до негативних наслідків для особи.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із закриттям провадження у прав судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 191, 487, 527, 528 МК України, ст.ст. 245, 247, 248, 249, 251, 283-285 КУпАП України, суд -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України закрити, у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Зубачик Н.Б.