ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/934/20 Справа № 183/2724/20 Суддя у 1-й інстанції - Олійник А. В. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої асистентом кафедри, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей 2009 року народження, 2010 року народження, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою визнано винною ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 420,40 судового збору на користь держави.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 10.05.2020 року о 00.10 годині в Дніпропетровській області, Новомосковському районі по автодорозі Е105/1418 в районі 198 км. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Opel Vectra», д/н НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху ліворуч не переконалася в безпечності обраного маневру, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Opel Astra», д/н НОМЕР_2 , що рухався в зустрічному напрямку під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.

Зазначені дії ОСОБА_1 було кваліфіковано як порушення п.п. 1.3, 1.5, 10.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає нормам КУпАП та не може братися до уваги як доказ вини ОСОБА_1 , оскільки складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП.

В протоколі серії ДПР18 № 416543 від 10 травня 2020 року зазначено матеріальні збитки, в той же час в графі свідки чи потерпілі відомості про потерпілу особу та свідків відсутні.

Суд за власною ініціативою залучив до справи потерпілого та допитав свідків, що є грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Крім того, допитані свідки є заінтересованими особами та не були на місці під час ДТП.

Вказує, що суд першої інстанції не зазначив якими саме доказами підтверджується вина ОСОБА_1 , а обмежився лише перерахуванням досліджених в ході судового розгляду доказів.

Також зазначає, що твердження суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 перша створила небезпеку для другого, мала більше можливостей уникнути зіткнення та не зробила цього, оскільки порушила ПДР та рухалась по смузі зустрічного руху не підтверджується жодним доказом, більш того, зі схеми ДТП вбачається, що вона не змінювала напрямку руху ліворуч і знаходилась на займаній смузі руху, а саме потерпілий здійснив маневр праворуч та змінив займану ним смугу руху та рухався по смузі зустрічного руху.

Також вказує, що саме водій ОСОБА_2 , побачивши її автомобіль, не менше як за 250 метрів, зобов`язаний був бути уважним та стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Наголошує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 279, 245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, а висновок про порушення ОСОБА_1 п.п. 1.3, 1.5, 10.1 ПДР України не відповідає дійсності.

В судовому засіданні апеляційного суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник Сінцова Т.В. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, потерпілий ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 заперечував проти апеляційної скарги та просив постанову суду залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким судом першої інстанції була надана належна оцінка, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 416543 від 10 травня 2020 року; схемою місця дорожньо-транспортної події, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що водій ОСОБА_1 перед початком руху не впевнився в безпеці свого маневру, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам руху, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_2 , відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення за зазначених обставин.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі не вбачається.

Сукупність вищевказаних доказів, засвідчують порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вказане є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно визнав винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вказані вище докази, зібрані у справі є логічними та послідовними, узгоджуються між собою, оцінені судом відповідно до вимог КУпАП на предмет належності, допустимості, достовірності, не викликають у суду сумнівів у їх правдивості, та у своїй сукупності є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає нормам КУпАП, оскільки складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , зазначено: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; про роз`яснення прав і обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Протокол підписаний особою, яка його склала і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. Схема наслідків дорожньо-транспортної пригоди містить відомості, що дозволяють відновити розташування транспортних засобів під час дорожньо-транспортної пригоди, повне відображення місця та події адміністративного правопорушення. Зауважень щодо змісту складеного протоколу про адміністративне правопорушення та схеми наслідків дорожньо-транспортної пригоди від ОСОБА_1 не надходило. Отже, посилання апелянта в апеляційній скарзі, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є надуманими.

Стосовно того, що ОСОБА_2 не зазначений як потерпілий у протоколі про адміністративне правопорушення слід зазначити наступне.

В даному протоколі, в графі суть адміністративного правопорушення зазначено, що водій ОСОБА_1 допустила зіткнення з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_2 внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Оскільки ОСОБА_2 в наслідок ДТП заподіяно шкоду, він є потерпілим по даній справі, а тому доводи апелянта в цій частині є надуманими.

Доводи апелянта про те, що саме потерпілий здійснив маневр праворуч та змінив займану ним смугу та рухався по смузі зустрічного руху не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, відповідно до схеми ДТП, місце зіткнення знаходиться по середині автомобільної дороги, автомобілі знаходяться на проїзній частині руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

З фото до ДТП вбачається, що у автомобіля під керуванням ОСОБА_1 пошкоджена повністю передня частина, а у автомобіля під керуванням ОСОБА_2 пошкоджено передню частину ближче до правої частини.

Розміщення транспортних засобів на місці ДТП та характер їх пошкоджень вказують на те, що саме ОСОБА_1 порушила правила ПДР та виїхала на зустрічну смугу руху, а водій ОСОБА_2 намагався уникнути зіткнення скерувавши свій транспортний засіб ліворуч.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що саме водій ОСОБА_4 зобов`язаний був бути уважним та стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно останнього не складався, а тому у даному провадженні питання вини ОСОБА_2 не розглядається.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останньої у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КупАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун