ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» січня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Миронова О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 16 серпня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови судді, 16 липня 2019 року ОСОБА_1 вчинила психологічне насильство відносно своєї доньки ОСОБА_2 , 2013 року народження, а саме: штовхання, образи в її бік, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова винесена з грубим порушенням норм процесуального права та з невірним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справ, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки.

Апелянт пояснює, що в липні 2019 року в її родині склалась доволі важка та нервова ситуація, а саме: смерть рідної сестри, після якої її батьки займаються вихованням малолітнього сина 2017 року народження, який став сиротою. В цей час, вона перебуваючи на дев`ятому місяці вагітності, та постійно знаходилась у стані стресу.

Вказує, що саме тому, між нею та її батьками почали виникати суперечки та непорозуміння. Через свою вагітність і поганий стан здоров`я, вона просто фізично не могла приділяти своїй доньці увесь свій час та увагу і могла трохи прикрикнути на дитину.

Зазначає, що ця ситуація викликала негативну реакцію з боку її матері, яка, звернулась до Служби у справах дітей Вітовської районної державної адміністрації з прохання про проведення психологічної бесіди всередині родини.

Вказує, що до них додому приїжджали працівники органу опіки та працівники поліції, які спілкувалися з нею та заповнювали якісь папери, які давали їй на підпис. Що саме то були за документи, вона не пам`ятає, адже в той час перебувала у стресовому стані. І лише тепер зрозуміла, що у відношенні неї було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу суду, що фактично матеріали справи про адміністративне правопорушення складаються з двох аркушів, а саме: повідомлення до Вітовського відділу поліції з боку Служби у справах дітей Вітовської районної державної адміністрації та протоколу про адміністративне правопорушення від 17.07.2019 року.

Вказує, що в цьому протоколі не зазначено, де саме було вчинене правопорушення, не зазначені свідки та потерпілі, та вказано, що нібито вона порушила ст. 12 Закону України, проте якого саме закону, не зазначено. Також у протоколі вказано, що вона порушила ст. 150 Сімейного кодексу України, яка встановлює батьківські обов`язки щодо дитини.

Стверджує, що всі вказані в статті обов`язки вона виконує в повній мірі, але не через потенційну відповідальність за їх порушення, а від любові до своїх дітей.

Зазначає, що на сьогоднішній день вона разом з дітьми проживає у комфортабельному приватному будинку з сучасним ремонтом та обладнанням, в якому створені всі умови для виховання та утримання дитини.

Також додає, що жодних скарг на неї не надходило, що підтверджується характеристикою, наданою Мішково- ОСОБА_3 сільською радою. Вважає, що суддя при розгляді справи, мав врахувати обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачені статтею 34 КУпАП, а саме: вчинення правопорушення вагітною жінкою та непрості сімейні обставини, в яких опинилась її родина.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та її захисника Миронова О.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суддя не дотримався.

Обґрунтовуючи свої висновки, суддя зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП підтверджується дослідженими матеріалами справи.

З цими висновками апеляційний суд не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються, зокрема: відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення №56555, ОСОБА_1 вчинила психологічне насильство відносно своєї доньки ОСОБА_2 , 2013 року народження, а саме: штовхання, образи в її бік, підвищення голосу.

Як зазначено у цьому протоколі, своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, що передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

За такого, у протоколі про адміністративне правопорушення, обов`язково має бути зазначено, в чому саме проявилось ухилення від виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 у відношенні її доньки та які саме обов`язки вона порушила. Чого особою, яка складала протокол у відношенні ОСОБА_1 зроблено не було.

Об`єктом вказаного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, що визначені, зокрема, Сімейним кодексом України, Законом України «Про охорону дитинства», Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тощо.

Диспозиція даної статті є бланкетною, а особа, яка визначена ст. 255 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зобов`язана зазначити в ньому закон/норму закону, яку порушила особа, відносно якої складено протокол.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 150 Сімейного кодексу України.

Сімейний кодекс України, визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Зокрема, ст. 150 СК України, яку згідно протоколу порушила ОСОБА_1 , передбачає низку обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Проте, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , неможливо встановити, які саме обов`язки щодо виховання дитини, передбачені ст. 150 СК України, порушила ОСОБА_1 та чому вони суперечать. Крім того, ОСОБА_1 ставиться в провину і порушення нею статті 12 Закону України. Проте який саме закон вона порушила, у протоколі не вказано.

За такого, апеляційний приходить до висновку, що суть адміністративного правопорушення, яка згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, має обов`язково зазначатися у протоколі, є не конкретизованою.

Тому, суд вважає, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП.

Не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення такого обов`язкового реквізиту, як суті адміністративного правопорушення (опису установлених обставин), а також закон/норму закону, яку порушила особа, відносно якої складено протокол, порушує вимоги ст. 256 КУпАП та унеможливлює розгляд такого протоколу по суті.

За наведеного, порушення порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та не зазначення у протоколі обов`язкового реквізиту - суті адміністративного правопорушення, а також закон/норму закону, яку порушила особа, відносно якої складено протокол, позбавляє процесуальної можливості орган (посадову особу), уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, з`ясувати обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, відтак, і наявність події і складу адміністративного правопорушення.

У такому вигляді протокол про адміністративне правопорушення не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Ці сумніви, відповідно до положень ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови, оскільки суддя притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за протоколом, який складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, у зв`язку чим прийшов до невірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Зазначене є підставою для закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 16 серпня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова