Провадження № 3/219/191/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Фролова Н.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від в. о. заступника начальника начальника управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кадіївка Луганської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

10.12.2019 року старшим оперуповноваженим з ОВС УОЗ на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області підполковником податкової міліції Байкевичем Р.Й. складено протокол про адміністративне правопорушення № 1012 про те, що 10 грудня 2019 року ОСОБА_1 рухався на автомобілі марки «Рено Трафік» синього кольору з державними реєстраційними номерними знаками НОМЕР_1 , 2011 року випуску, та був затриманий на КПВВ «Майорське», яке знаходиться на автодорозі м. Бахмут - м. Горлівка Донецької області. Громадянин ОСОБА_1 10.12.2019 року о 09 год. 00 хв. рухався з міста Первомайськ Луганської області до м. Попасна Луганської області через КПВВ «Майорське» із пасажирами у кількості 8 (вісім) особи. Вартість проїзду за вказаним маршрутом становила 100 гри. з одного пасажира. Загальна сума доходу, який повинен був отримати ОСОБА_1 становить 800 гри. Білети та чеки пасажирам не видавались. В ході перевірки було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , здійснював провадження господарської діяльності (пасажирські перевезення) без реєстрації як фізична особа - підприємець та всіх необхідних дозвільних документів, які дають право на здійснення пасажирських перевезень, (ліцензії на перевезення пасажирів), з метою отримання доходу.В протоколі вказано, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх на відповідність вимогам Кодексу про адміністративні правопорушення України, встановив наступне.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Статтею 1 Закону України «Про ліцензування видів діяльності» визначено терміни, що вживаються у тексті Закону: згідно пункту 1) безліцензійна діяльність - провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії на його провадження, у тому числі провадження ліцензіатом частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, іншої, ніж та, на яку йому надано ліцензію 5) ліцензія - запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про рішення органу ліцензування щодо наявності у суб`єкта господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню; 6) ліцензування - засіб державного регулювання провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, спрямований на забезпечення реалізації єдиної державної політики у сфері ліцензування, захист економічних і соціальних інтересів держави, суспільства та окремих споживачів.

Згідно п.24 ст.7 Закону, що встановлює перелік видів господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності, як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Тобто, Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності», на порушення якого ОСОБА_1 посилається особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення, стосується суб`єктів господарської діяльності.

Тлумачення господарської діяльності визначено ч.1 ст.3 Господарського Кодексу України: під господарською діяльністю слід розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Ознаками господарської діяльності є, зокрема, систематичність.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Отже, однією з основних ознак підприємництва є систематична господарська діяльність з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Статтею 55 того ж Кодексу визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Ними є, зокрема, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Під час розгляду справи суду не надано належних доказів та судом не встановлено систематичності здійснення ОСОБА_1 пасажирських перевезень за визначену плату, тобто, в його діях відсутні ознаки господарської діяльності, яка є підставою для одержання ним ліцензії на провадження діяльності, пов`язаної з перевезенням пасажирів.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що ОСОБА_1 зареєстрований як підприємець, що зобов`язує його мати ліценцію на провадження такого виду господарської діяльності, як перевезення пасажирів, та здійснює систематично таку діяльність, з чого випливає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст. ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, якими підтверджується те, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП за конкретних передбачених законом по даній статті обставин, а його вина не може ґрунтуватись на припущеннях.

Тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях повного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 287 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Автомобіль марки «Рено Трафік» синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2011 року випуску, який знаходить на відповідальному зберіганні у ОСОБА_1 відповідно до акту прийому-передачі від 10.12.2019 року, залишити останньому за належністю.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н. М.Фролова