Номер провадження: 33/813/824/20
Номер справи місцевого суду: 947/5751/20
Головуючий у першій інстанції Чванкін С. А.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,

учасники справи:

особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

її захисник - Швець Віталій Федорович,

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 та її захисника Швеця Віталія Федоровича на постанову Київського районного суду м.Одеси від 22 травня 2020 року, ухвалену під головуванням судді Чванкіна С.А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 22 травня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що вона 28 лютого 2020 року о 01год. 40хвил., керуючи автомобілем «Тесла», н/з НОМЕР_1 , по вул.Довгій в м.Одесі, з явними ознаками алкогольного сп?яніння не дотрималась безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням, в результаті чого скоїла наїзд на перехресті з круговим рухом на розділювальну смугу (клумбу), що призвело до пошкодження транспортного засобу з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п.12.1, 13.1 ПДР.

Короткий зміст доводів апеляційних скарг

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та справу закрити, посилаючись на те, що постанова не відповідає фактичним обставинам справи та є такою, що винесена з грубим порушенням норм чинного законодавства; справа була розглянута у її відсутність.

В апеляційній скарзі захисник Швець В.Ф. також просить скасувати постанову суду і закрити провадження у справі, посилаючись на те, що:

- суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 всупереч обґрунтованим клопотанням останньої, лише з міркувань дотримання строків розгляду справи;

- суд не дотримався позиції Пленуму ВСУ у постанові від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»;

- суд посилається на два докази у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, з яких жодним чином не вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або відмови від проходження огляду, а лише фіксується факт вчинення нею ДТП;

- суд посилається на постанову Київського районного суду м.Одеси від 21 травня 2020 року в частині визначення обставин, що обтяжують відповідальність особи, яке не набрало законної сили та наразі оскаржується в Одеському апеляційному суді,

- судом встановлено, що ОСОБА_1 не керувала в стані алкогольного сп`яніння, відповідно підстав для визначення більш суворого стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом немає, а тому в цій частині рішення необґрунтоване та грубо порушує її право на справедливий суд та принцип презумпції невинуватості.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилася, її інтереси представляв захисник Швець В.Ф., який підтримав доводи апеляційних скарг і просив їх задовольнити.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

За змістом ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не оспорює. Її захисник Швець В.Ф. в судовому засіданні також підтвердив, що свою вину у порушенні вимог п.п.12.1,13.1 ПДР та скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП - ОСОБА_1 визнає.

Однак, захисник Швець В.Ф. в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити, оскільки суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 . Вказані доводи не приймаються до уваги, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 двічі через електронну пошту зверталася до суду з заявами про відкладення розгляду справи з різних підстав. Зокрема, як на підставу відкладення посилалася на неможливість з`явитися до судового засідання, у зв`язку з внутрішнім пошкодженням правового колінного суглобу (розтягнення зв`язок та больовий синдром), на підтвердження чого надавала копії довідок травматологічного пункту КНП «МЛ №5» (а.с. 7-9,13-15,16 ).

Згідно ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 3 ст.268 КУпАП передбачений виключний перелік статей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст.124 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

З урахуванням викладеного апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .

Крім того, ОСОБА_1 , будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справи у суді, двічі подавала заяви про відкладення розгляду справи, однак жодного разу не подала свої письмові заперечення проти протоколу або пояснення в обґрунтування своєї позиції, .

Вказані дії свідчать про зловживання особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, своїми процесуальними правами, передбаченими ст.268 КУпАП, та, на думку суду, були спрямовані на умисне затягування процесу та уникнення відповідальності.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

За таких підстав, суд першої інстанції на підставі ст.268 КУпАП вірно дійшов висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Між тим, апеляційним судом приймаються до уваги доводи захисника ОСОБА_1 про те, що районним судом необґрунтовано накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік з огляду на таке.

При накладенні такого виду стягнення суд першої інстанції як на обставину, яка обтяжує відповідальність ОСОБА_1 , послався на постанову Київського районного суду м.Одеси від 21 травня 2020 року у справі №974/5908/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, яке не набрало законної сили.

Правових підстав для врахування вказаної постанови у суду першої інстанції не було, тим більш як на обставину, яка обтяжує покарання, тому апеляційний суд приходить до висновку про виключення з мотивувальної частини постанови посилання суду на постанову суду у справі №974/5908/20.

Крім того, в описовій та мотивувальній частинах постанови суд посилається на те, що 28 лютого 2020 року о 01год. 40хвил. ОСОБА_1 керувала автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Однак, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №313665 від 28 лютого 2020 року вбачається, що 28 лютого 2020 року о 01год. 40хвил. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Тесла», н/з НОМЕР_1 , по вул.Довгій в м.Одесі не врахувала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням та скоїла наїзд на перехресті з круговим рухом на розділювальну смугу, також не дотрималася безпечного інтервалу. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями порушила вимоги п.п.12.1, 13.1 ПДР (а.с.1).

Тобто, автором вищевказаного протоколу не зазначено, що водій ОСОБА_1 мала ознаки алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.ст.254, 256, 278, 279, 280, 294 КУпАП суди розглядають справу про адміністративне правопорушення в межах складеного протоколу.

А тому суд першої інстанції був позбавлений можливості робити такі висновки і приймати їх як обставину, яка обтяжує адміністративне стягнення.

Таким чином, виключенню з описової та мотивувальної частини рішення суду також підлягають висновки суду про те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

З урахуванням всіх викладених обставин, при накладенні стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги, передбачені ст.ст.22,23 та 33 КУпАП, а саме: характер вчиненого правопорушення, особу винної, ступінь її вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 свою провину визнає, в день події посилалася на погані умови погоди (погана видимість, зима, дощ), інші транспортні засоби під час ДТП пошкоджені не були.

Керуючись ст.ст.33,34 КУпАП, вважаю, що визначене в постанові суду адміністративне стягнення підлягає зміні на менш суворе, а саме, на штраф у розмірі 340 грн.

Таке стягнення буде необхідним й достатнім для її виправлення, виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду першої інстанції.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та її захисника Швеця Віталія Федоровича на постанову Київського районного суду м.Одеси 22 травня 2020 року задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м.Одеси від 22 травня 2020 року змінити.

Виключити:

- із описової та мотивувальної частин постанови суду висновок суду про те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння;

- з мотивувальної частини постанови посилання суду на постанову Київського районного суду м.Одеси 21 травня 2020 року у справі №974/5908/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень.

В іншій частині постанову Київського районного суду м.Одеси від 22 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Я.Колесніков