Справа № 685/116/20
Провадження № 3/685/101/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

30 січня 2020 року.

Суддя Теофіпольського районного суду Хмельницької області Самойлович А.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Теофіпольського ВнП Красилівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, тимчасово непрацюючої,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №586878, 11.12.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 , ухилялась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , 2019 р.н., ОСОБА_3 , 2015 р.н., ОСОБА_4 , 2013 р.н та ОСОБА_5 , 2008 р.н., а саме: не створено належних умов для розвитку та навчання дітей, дитяча білизна брудна та розкидана, в будинку антисанітарія, чим вона, як мати, вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №586800, 28.11.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 , ухилялась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , 2019 р.н., ОСОБА_3 , 2015 р.н., ОСОБА_4 , 2013 р.н та ОСОБА_5 , 2008 р.н., а саме: не створено належних умов для розвитку та навчання дітей, дитяча білизна брудна та розкидана, в будинку антисанітарія, чим вона, як мати, вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

Згідно ст.. 36 КУпАП провадження №3/685/102/20 об`єднане з провадженням 3/685/101/20.

ОСОБА_1 пояснила, що не встигає постійно дотримуватися зразкового порядку у будинку, так як має 4-х малолітніх дітей. Розкидані речі та неприбраний всередині будинок не може розцінюватися як невиконання обов`язків по вихованню дітей.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням їхнього належного виховання, навчання та створення необхідних умов життя. Так, складом наведеного порушення є саме: незабезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст.150 Сімейного Кодексу України. Згідно якої, до кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини.

Частиною 1 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, №789 встановлено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ч.2 ст.27 Конвенції ООН).

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

При цьому у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками.

Виходячи з наведеного, ухилення від виконання батьківських обов`язків (об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП) може проявлятись у різних формах.

Суть порушення, викладена у протоколах серії АПР18 №586878 від 01.01.2020 року та серії АПР18 №586800 від11.12.2019 року стосовно ОСОБА_1 не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП, та не містить всіх ознак об`єктивної сторони даного правопорушення.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не може бути притягнута до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст.184 КУпАП, оскільки суду не надано в повній мірі доказів її вини у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно ст. 247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП , то дії, визначені в протоколах серії АПР18 №586878 від 01.01.2020 року та серії АПР18 №586800 від 11.12.2019 року не утворюють склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення

Керуючись ч. 1 ст. 184, 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя А.Самойлович