Справа № 137/1463/20
Провадження № 33/801/1021/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гопкін П. В.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 19.11.2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №406865 від 25.10.2020 року, того ж дня о 03 год. 10 хв. на 366 км автодороги М-12 (Літинський район, Вінницька область) ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі КП ВОНД «Соціотерапія», результат - позитивний, 2,15 %0 та 2,16 %0.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння.

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 19.11.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм КУпАП України, просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у даній справі закрити. Вказав, що суд не прийняв до уваги його заяву про розгляд справи за участі захисника, чим позбавив його права на захист. Зазначив, що суд не звернув увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення є незаконним, оскільки складений з порушенням норм законодавства, так як він складений о 03 год 59 хв., а висновок лікаря складений о 04 год. 05 хв., тобто на час складення протоколу у працівників поліції підстав вважати, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, не було.

В судовому засіданні ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За правилами частин 1 і 2 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної норми ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції встановив, що 25.10.2020 року о 03 год. 10 хв. на 366 км автодороги М-12 (Літинський район Вінницька область) водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у медичному закладі КП ВОНД «Соціотерапія» у лікаря-нарколога. Висновок № 3420 від 25.10.2020, результат 2,15 ‰.

Притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд виходив з того, що вина останнього підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 406865 від 25.10.2020 року та доведена медичним висновком КП ВОНД «Соціотерапія» № 3420 від 25.10.2020 року та рапортом поліцейського Вахнована О.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку, а відтак дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції вищевказаної норми, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення є правильним та достатнім і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений незаконно, оскільки на час складення протоколу у працівників поліції підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, не було, в зв`язку з чим підстави для його складення були відсутні, не заслуговують на увагу.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення та висновку медичного огляду від 25.10.2020 року, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 25.10.2020 року о 03 год.10 хв.; на медичний огляд він був направлений поліцейським ОСОБА_2 о 03 год. 20 хв., а сам медичний огляд було проведено лікарем ОСОБА_3 о 03 год. 45 хв. Висновок медичного огляду, складений лікарем о 03 год. 55 хв.

Враховуючи обставини виявлення сп`яніння у ОСОБА_1 , проведення медичного огляду та складення протоколу про адміністративне правопорушення в їх сукупності, суд вважає, що поліцейський ОСОБА_2 був присутнім при проведені медичного огляду і, отримавши результат огляду та висновок лікаря, склав протокол про адміністративне правопорушення о 03 год. 59 хв., в зв`язку з чим порушення порядку складання протоколу судом встановлено не було.

Апеляційний суд не може прийняти до уваги виправлення, внесені до медичного висновку стосовно часу його проведення, оскільки висновок містить два виправлення, що здійснювались різними почерками, без зазначення найменування посади та прізвища особи, яка вносила такі виправлення, а насправді здійснила дописи і перекреслювання тексту про дату і час складення висновку. Дописи у тексті висновку і дані виправлення не посвідчені печаткою лікарської установи, що видала даний висновок.

На підставі викладеного і того, що час зупинки, виявлення стану алкогольного сп`яніння, проведення огляду та складення протоколу послідовно узгоджувались між собою, суд вважає, що дані виправлення були внесені невідомими особами вже після складення протоколу і не можуть розцінюватись судом, як офіційні, такі, що вказують на порушення порядку складення протоколу і спростовують наявність складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 з протоколом ознайомився одразу після його складення, підписав його, зауважень щодо даних, що наводяться в ньому та щодо порядку його складу не заявляв, правовою допомогою користувався на власний розсуд, а відтак порушення його прав не вбачається.

Крім того, основним доводом апеляційної скарги є те, що ОСОБА_1 був позбавлений судом права на захист, оскільки заявлене ним клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з неявкою його адвоката, суд залишив без задоволення та розглянув справу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 скористався правовою допомогою уклавши угоду з обраним ним адвокатом Гурбою М.В., що підтверджується ордером серії ВН № 147587 (а.с. 11) та витягом з договору про надання правової допомоги (а.с. 12). Адвокат Гурба М.В. був належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи в суді першої інстанції, що підтверджується розпискою останнього від 12.11.2020 року (а.с. 13), однак 19.11.2020 року до суду не з`явився, про поважність причин своєї неявки не повідомив. Натомість, у вказане судове засідання з`явився правопорушник ОСОБА_1 , який суду повідомив, що його адвокат не може з`явитись до судового засідання за станом здоров`я. При цьому доказів, що підтверджували поважність причин неявки до суду його представника адвоката Гурби М.В., не надав, угоди з іншим адвокатом не уклав, а тому його права на захист не порушувались.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи не було вмотивоване та не підтверджене відповідними доказами, в зв`язку з чим підстави для його задоволення були відсутні.

Крім того, права ОСОБА_1 , передбачені чинним законодавством, в тому рахунку і право на захист, були поновленні останньому у суді апеляційної інстанції, проте інших доводів, що спростовували б його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, ним надано не було.

Відтак, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно позбавив ОСОБА_1 права на захист, є безпідставні та не можуть бути підставою для скасування законної постанови суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, наявні у матеріалах справи докази, які проаналізовані в оскаржуваній постанові, повністю підтверджують правильність висновків суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно; вина ОСОБА_1 доведена повністю, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Літинського районного суду Вінницької області від 19.11.2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя С. Г. Копаничук