ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/25/20 Справа № 199/9053/19 Суддя у 1-й інстанції - Сенчишин Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу адвоката Пантюхова Валерія Сергійовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ТОВ «Прокат-Сервіс» водієм, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП та накладено на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 10 жовтня 2019 року близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_1 , в районі будинку № 76 по вул. М. Малиновського в м. Дніпро, керував транспортним засобом «CITROEN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Пантюхов В.С. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності шляхом передачі матеріалів адміністративної справи на розгляд трудового колективу.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому, характеризується тільки з позитивної сторони, є учасником бойових дій, має на утриманні хвору дружину та малолітню дитину, а робота водієм є його єдиним способом заробітку, проте суд не звернув уваги на вказані обставини та з невиправданою суворістю віднісся до розгляду клопотання про передачу ОСОБА_1 на поруки та передачу матеріалів справи на розгляд трудового колективу.

Вважає, що судом не було дотримано принцип співрозмірності вчиненого правопорушення з його обставинами до особи правопорушника, його досягнень перед країною та можливістю виправлення ОСОБА_1 без суворого покарання передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду адвокат Пантюхов В.С. не з`явися, надав клопотання про відкладення розгляду справи, ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти відкладення розгляду справи та просив розглянути справу без участі захисника, права на захист останньому судом роз`яснено та зрозуміло, підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги захисника, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , без участі захисника.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим та апелянтом не оспорюється.

Даний висновок суду також підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема: - протоколом про адміністративне правопорушення, який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП; - висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 3851 від 10 жовтня 2019 року, згідно якого станом на час огляду ОСОБА_1 знаходився у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів; - копією матеріалів оформлення ДТП, яка мала місце 10 жовтня 2019 року близько 09 год. 00 хв. під час керування ОСОБА_1 , в районі будинку № 76 по вул. М.Малиновського в м. Дніпро, транспортним засобом «CITROEN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі не вбачається.

Сукупність вищевказаних доказів засвідчують перебування у стані наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання адвоката Пантюхова В.С. в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому, характеризується тільки з позитивної сторони, є учасником бойових дій, має на утриманні хвору дружину та малолітню дитину, а робота водієм є його єдиним способом заробітку, проте суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини та з невиправданою суворістю віднісся до розгляду клопотання про передачу ОСОБА_1 на поруки та передачу матеріалів справи на розгляд трудового колективу, а також на те, що судом не було дотримано принцип співрозмірності вчиненого правопорушення з його обставинами до особи правопорушника, його досягнень перед країною та можливістю виправлення ОСОБА_1 без суворого покарання передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на наступне.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами та штрафу та про відсутність підстав, у даному випадку, для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу.

Так, ОСОБА_1 офіційно працевлаштований, є особою з інвалідністю ІІІ групи, за місцем роботи і проживання характеризується виключно позитивно, приймав безпосередню участь в АТО, проте сама по собі позитивна характеристика особи ОСОБА_1 є лише одним з факторів, які враховуються судом при прийнятті рішення щодо передачі матеріалів на розгляд трудового колективу, і має оцінюватися в сукупності з характером вчиненого правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не лише керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, але й в такому стані вчинив ДТП, під час якої було пошкоджено транспортні засоби та спричинено тілесні ушкодження іншому водієві.

Таким чином, застосування заходів громадського впливу за конкретних обставин справи не буде співмірним з підвищеною суспільною небезпекою вчинених ОСОБА_1 діянь.

Апеляційний суд зауважує, що судом першої інстанції під час розгляду справи були враховані усі обставини та дотримано принцип співрозмірності накладеного стягнення вчиненому правопорушенню, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення та в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами накладено на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КупАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Пантюхова Валерія Сергійовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун