П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" липня 2020 р. Справа № 596/710/20

Провадження № 3/596/348/2020

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, за ст. 122-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 050740 від 05.05.2020 року, складеного поліцейським СРПП №2 Гусятинського ВП ГУНП в Тернопільській області Логвин Н.М. «04.05.2020 року о 22:26 год. в смт. Гусятин по вул. Б.Лепкого, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Аudi A4 р.н. НОМЕР_1 не виконав вимогу працівника поліції про зупинку, а саме: проігнорував синій та червоний проблисковий маячок та спеціальний звуковий ревул, не зупинився. Був зупинений шляхом переслідування, шляхом утворення штучного затору, чим порушив п.2.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.122-2 КУпАП».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення та у його письмових поясненнях. Направлена судова повістка була вручена ОСОБА_1 особисто 20.07.2020 року, що вбачається із відстежування «Укрпошти» відправлення № 375.

Таким чином, судом було здійснено усі можливі заходи, направлені на належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», заява №3236/03, рішення в справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України», заява №50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

З огляду на викладене, враховуючи, що з 12.05.2020 року, тобто з часу коли справа перебуває в суді, ОСОБА_1 жодного разу не поцікавився станом розгляду справи і до суду не прибув, заяв про відкладення судового засідання від нього не надходило. В зв`язку з чим вважаю за можливе справу слухати без його участі.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до приписів п. 2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року № 11, суддя згідно зі ст.245 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю необхідним справу провадженням закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, з наступних підстав.

Стаття 122-2 передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог про зупинку та містить 2 (дві) частини.

З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122-2 КУпАП, при цьому не конкретизовано за якою частиною зазначеної статті обвинувачується останній. В графі «ч.» протоколу зазначено «(122)», у графі «ст.» - «122-2», та запис у графі «ст.» містить виправлення.

Згідно вимог п.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 року № 1376, зокрема те, що не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Із відеозапису з відеореєстратора поліцейського автомобіля, він не є безперервним та містить в собі три відеофайли, однак жодний з яких не містить зафіксованого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та невиконання ним вимог про зупинку, подану синім та червоним проблисковими маячками та спеціальним звуковим ревулом. У всіх трьох відеофайлах відсутній звук, що позбавляє суд можливості встановити факт подавання звукового сигналу про зупинку. Так, та одному із вказаного відео вбачається як поліцейський автомобіль з відеореєстратором слідує за іншим автомобілем, номерного знаку якого не видно, у зв`язку із значною відстаню. В подальшому, автомобіль заїжджає на подвір`я і на цьому відео закінчується. Із відеозаписів не вбачається як рухався водій на автомобілі, на якому саме автомобілі, так і його зупинка тощо, тобто відеозапис не містить доказової інформації щодо обставин правопорушення.

Таким чином судом встановлено, що у справі немає достатніх, достовірних доказів, в тому числі і пояснень будь-яких свідків, які доводили б те, що ОСОБА_1 не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу завчасно подану за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору, спеціального звукового сигналу.

Додані до матеріалів пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не містять жодних свідчень про те, що ОСОБА_1 не виконав вимогу працівника поліції про зупинку.

В своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За вказаних вище обставин, враховуючи вищенаведені вимоги закону, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в справі про адміністративне правопорушення по даному факту відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 122-2, п.1 ч.1 ст.247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області І.О. Лисюк