Справа № 461/2020/20 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/811/835/20 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Завади Т.Р. та представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О., розглянувши апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Шота А.І. на постанову Галицького районного суду м. Львова від 26 травня 2020 року,

встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львова від 26 травня 2020 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 0389/20900/20 від 04 лютого 2020 року: шорти джинсові в кількості 10 шт., штани джинсові в кількості 26 шт., сорочка джинсова синя -1 шт. - повернуто ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про порушення митних правил 04.02.2020 р. близько 17 год. 55 хв. в зоні митного контролю митного поста «Мостиська залізничний » пункту пропуску «Мостиська-Пшемисль» Галицької митниці ДМСУ прибув швидкісний електропоїзд «Інтерсіті+» сполученням Пшемисль-Львів- Київ № 705 Л. При здійсненні митних формальностей та митного контролю у русі у тимчасовій ЗМК перед початком митного контролю гр. ОСОБА_1 було видано для заповнення митну декларацію та роз`яснено митні правила. В ході проведення письмового декларування гр. України ОСОБА_1 заявив про наявні у нього товари, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, а саме сир твердий в кількості 60 кг вартістю 7 євро/кг. Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем №232», під час проведення митного огляду ручної поклажі та багажу гр. ОСОБА_1 було виявлено промислові товари, а саме :шорти джинсові в кількості 10 шт., штани джинсові в кількості 26 шт., сорочка джинсова синя -1 шт., та продукти : сир твердий в кусках «RAMZES» кількість 15 шт. , загальною вагою 38 кг та сир «RYCKI EDAM» в кількості 8 загальною вагою 21 кг з метою перевезення в Україну. Документів, що підтверджують вартість товару гр. України ОСОБА_1 , до митного оформлення не надав. У відповідності до ст. 257 МКУ, декларування здiйснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дiй) точних вiдомостей про товари, мету їх перемiщення через митний кордон України, а також вiдомостей, необхiдних для здiйснення їх митного контролю та митного оформлення. Таким чином, гр. України ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України вищевказаний товар шляхом недекларування тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування та кількість) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України. Сир твердий «RYCKI EDAM» вагою 2,0 кг в упаковці виробника пропущено на митну територію, а 22 упаковок вагою 57 кг передані на склад митниці на підставі ст. 378 Митного кодексу України за квитанцією МД -1 від 04.02.2020 РА 479645.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник Галицької митниці Держмитслужби Шот А.І. оскаржив дану постанову, просить скасувати її та винести нову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України та накласти на нього стягнення у передбачене даною статтею в повному обсязі, а також стягнути витрати за зберігання товару на складі митниці вилученого протоколом про порушення митних правил № 0389/20900/20.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що висновок суду першої інстанції є помилковим і необґрунтованим, оскільки судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, що призвело до неправильного вирішення даної справи, в результаті чого постанова суду винесена з порушенням норм процесуального і матеріального права та підлягає скасуванню. Звертає увагу, що ОСОБА_1 у судовому засіданні в суді першої інстанції надав документи невідомого походження, які мають сумнівний характер, оскільки були надані більше ніж через три місяці після дати вчинення ним правопорушення, а саме фактуру № 65/02/2020 від 4 лютого 2020 року, згідно якої вартість вилучених предметів правопорушення становить 91,05 Євро. Підкреслює, що вартість переміщуваного ОСОБА_1 товару, згідно наданих його представником документів становить 2526,75 грн., яка менша майже у десять разів від вартості цього товару, визначеної митним органом. На підставі вищенаведеного, суд першої інстанції не об`єктивно та необґрунтовано прийшов до висновку щодо відсутності у діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України прийнявши до уваги фактуру № 65/02/2020 від 4 лютого 2020 року надану представником ОСОБА_1 .

Заслухавши представника митниці Дунаса М.О. на підтримку апеляційної скарги та захисника особи, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 адвоката Завади Т.Р., який заперечив апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно з ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ч.1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. На думку суду апеляційної інстанції, дані вимоги Закону суддею першої інстанції в повному обсязі дотримані.

Статтею 472 МК України, передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений порядок переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Так, рішення про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, суддя мотивував тим, що під час судового розгляду, в діях ОСОБА_1 не встановлено порушення переміщення товару через митний кордон.

Так, згідно матеріалів справи ОСОБА_1 задекларовано тільки сир твердий в кількості 60 кг вартістю 7 євро/кг. Під час проведення митного огляду ручної поклажі та багажу) було виявлено незадекларований за встановленою формою товар, а саме: шорти джинсові в кількості 10 шт., штани джинсові в кількості 26 шт., сорочка джинсова синя -1 шт.

Відповідно до висновку Львівського відділу з питань експертиз та досліджень СЛЕД ДМСУ № 101 від 28 лютого 2020 року, вартість вилученого товару становить 21012,62 гривень.

Як вбачається із долученого під час розгляду справи в суді першої інстанції Фактури № 65/02/2020, 4 лютого 2020 року ОСОБА_2 було придбано за готівку у компанії "Life Garant Sp.Z.O.O" товари, а саме: шорти джинсові в кількості 10 шт., штани джинсові в кількості 26 шт., сорочка джинсова синя - 1 шт. загальною вартістю 391, 00 польських злотих.

Таким чином, судом першої інстанції вірно взято до уваги долучений до матеріалів справи товарний чек, Фактури № 65/02/2020 від 04 лютого 2020 року, оскільки з такого вбачається, що загальна вартість вилучених товарів станом на дату їх вилучення та складання протоколу становила 391, 00 польських злотих що згідно офіційного курсу НБУ станом на 04 лютого 2020 року становить 91,05 Євро.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів про наявність у діях ОСОБА_1 , оскільки в силу вимог ч. 6 ст. 374 МК України в останнього не виникало обов`язку здійснювати письмове декларування такого товару, так як вартість товару не перевищувала еквівалент 500 Євро.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, зокрема в судовому засіданні не знайшло підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у формі прямого умислу.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

постановив:

апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Шота А.І. залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 26 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич