ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/161/20 Справа № 194/17/20 Суддя у 1-й інстанції - Солодовник І. С. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 06 січня 2020 року о 23 годині 45 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство в сім`ї по відношенню до своєї дружини - ОСОБА_2 , а саме: умисні дії психологічного характеру, висловлювався грубою нецензурною лайкою на її адресу та ображав, погрожував фізичною розправою, чим здійснив домашнє насильство, яке могло призвести до завдання шкоди її психологічному здоров`ю.

Постановою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень, та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати, постановити нову постанову, якою закрити провадження, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції не були повно, всебічно та об`єктивно з`ясовані всі обставини справи, які мають значення для винесення об`єктивного та неупередженого рішення.

Посилається на те, що особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення фактично не було встановлено події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а йому фактично не було висунуте обвинувачення у вчиненні цього адміністративного правопорушення, крім того, йому не було вручено копію вищезазначеного протоколу, не долучено до протоколу жодного доказу, які б підтверджували його вину, не зазначено жодного свідка.

Вказує на те, що в судовому засіданні він не визнавав свою вину, а суд не викликав його дружину для дачі пояснень, лише обмежився письмовими поясненнями, наданими нею працівнику поліції, який не попереджав її про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів.

Особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подано заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі, так як через похилий вік та за станом здоров`я не має можливості прибути в м. Дніпро.

Потерпіла ОСОБА_2 , будучи увідомленою про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не увідомила, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у її відсутність.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Підстави ставити під сумнів зазначені докази відсутні, оскільки в апеляційній скарзі відсутні доводи, які б спростовували докази на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Так, частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року за № 2229-VIII психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зазначено склад адміністративного правопорушення, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та який ним підписаний без зауважень, заявою ОСОБА_2 про вжиття профілактичних заходів до ОСОБА_1 , який погрожує їй фізичною розправою та висловлювався нецензурною лайкою, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який не заперечував, що вчинив сварку і на адресу дружини висловлювався нецензурною лайкою, та потерпілої ОСОБА_2 , яка зазначила, що ОСОБА_1 вчинив сварку та висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

Такі докази перебувають у об`єктивному взаємозв`язку, є належними, достатніми та допустимими.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що йому не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, спростовується відміткою у вказаному протоколі про отримання ОСОБА_1 06 січня 2020 року другого примірнику, де він поставив свій підпис (а. с. 1).

Доводи ОСОБА_1 про те, що судом прийнято до уваги письмові докази, а не його пояснення, надані в суді першої інстанції, де він не визнавав своєї вини, не приймаються до уваги, оскільки судом була встановлена провина на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, а заперечення своєї вини суд апеляційної інстанції розцінює як намагання уникнути адміністративної відповідальності. При цьому відповідно до ст. 269 КУпАП не передбачено попередження потерпілого про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів.

Отже, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Судом обґрунтовано накладено стягнення на загальних підставах за ч. 1 ст. 173-2КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень, та порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2020 року - залишити без задоволення.

Постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко