Провадження № 33/4820/109/20
Справа № 685/1738/19 Головуючий в 1-й інстанції Самойлович А. П.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Вітюк І. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., з участю секретаря Бондара О.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Теофіпольського районного суду від 20 грудня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Теофіпольського районного суду від 20 грудня 2019 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 гривень 20 копійок.

За постановою суду, 18 листопада 2019 року о 21 годині 42 хвилини по вул. Соборній, 7 в смт. Теофіполі ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2108 (номерний знак НОМЕР_1 ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння - різким запахом алкоголю з рота, тремтінням пальців рук, почервонінням обличчя. Від запропонованого інспектором поліції проходження огляду на встановлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного засобу або у закладі охорони здоров`я відмовився.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та направити матеріали справи на новий судовий розгляд. Поновити строк на апеляційне оскарження.

Свої вимоги аргументує тим, що постанова винесена передчасно, внаслідок неправильного застосування норм матеріального права і з порушенням норм процесуального права, а тому не може вважатися законною, а висновки суду є помилковими та необ`єктивними.

Наголошує, що суд розглянув справу без його участі, знаючи про його неможливість прибути в судове засідання з поважних причин, що підтверджується відповідною довідкою з медичної установи, тим самим грубо порушив його право на захист.

Звертає увагу і на строки притягнення до адміністративної відповідальності, які не вимагали від суду негайного розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 05 січня 2020 року, а подав апеляційну скаргу 13 січня 2020 року.

З врахуванням викладеного, строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Як вбачається з довідки Теофіпольської ЦРЛ від 19 грудня 2019 року, ОСОБА_1 на час постановлення судом оскаржуваного рішення перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні та не міг відвідувати судові засідання, у зв`язку із чим ним заявлено клопотання про відкладення розгляду справи. Незважаючи заявлене клопотання про відкладення розгляду справи з поважних причин та наявності підтверджуючих документів з цього приводу, суд першої інстанції завершив розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому строки притягнення до адміністративної відповідальності не вимагали від суду негайного розгляду справи.

Вказані обставини, на переконання апеляційного суду, позбавляли можливості місцевий суд завершувати розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та приймати рішення по суті.

З огляду на викладене та відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП наведені істотні процесуальні порушення є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, у відповідності до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки його транспортного засобу підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі апелянтом не наведено, не встановлено таких і апеляційним судом.

Крім того, в ході апеляційного розгляду встановлено, що у ОСОБА_1 відсутнє посвідчення водія, а тому адміністративне стягнення за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повинно бути накладено в межах санкції статті у виді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови суду.

Постанову Теофіпольського районного суду від 20 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду І.В. Вітюк