Провадження № 3/234/3956/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Бакуменко А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного Управління Держпраці у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності: -

ОСОБА_1 , РНОКП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ФОП кав`ярня « ОСОБА_2 » мешкає АДРЕСА_1

за ст. 41 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якому у відповідності до ст. 268 КУпАП роз`яснено його права, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДЦ26404/2078/АВ/П/ПТ від 18.09.2020 року, складеного інспектором праці, у ФОП ОСОБА_3 виявлено 11.09.2020 року в кам`ярні вул. Василя Стуса 49 м. Краматорськ наймані працівники, котрі офіційно не працевлаштовані, станом на 11.09.2020 року на стажуванні перебували ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з 08.09.2020 року та ОСОБА_6 з 09.09.2020 року, з пояснень ОСОБА_3 строк стажування завершується 14.09.2020 року, після чого всі особи будуть оформлені.

Вказані дії кваліфіковані за ст. 41 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_3 зазначила, що 14.09.2020 року всі пройшли офіційне оформлення.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно положень ст. ст.10,11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Частиною 3 ст.24 КЗпП України встановлено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 ст.41 КУпАП відповідальність настає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Згідно до протоколу правопорушення тривало з 11.09.2020 року по 18.09.2020 року, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_3 уклала трудові договори 14.09.2020 року, що свідчить про усунення порушень, на підставі яких було складено протокол про адміністративне правопорушення. Суд вважає, що вчинене не є суспільно небезпечним, не спричинило шкоди суспільним та державним інтересам, не порушило права і свободи громадян, а тому є незначним.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваження.

За таких обставин суд вважає за можливе визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 41 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов, зокрема, про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку про закриття провадження по справі відносно ОСОБА_3 .

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки судом адміністративне стягнення не накладається, підстав для стягнення судового збору не має.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22,41,283,284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_7 , РНОКП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_7 , на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 3ст. 41 КУпАП- закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Краматорський міський суд Донецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Краматорського міського суду А. В. Бакуменко