Справа № 703/2333/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2020 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Прилуцький В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 357928 від 10 липня 2020 року ОСОБА_1 10 липня 2020 року о 11 год. по АДРЕСА_1 м. АДРЕСА_1 ухилився від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідними умовами життя своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимоги ст.12 Закону України «Про охорону дитинства».

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у поштовому повідомленні про вручення судової повістки.

Повно та всебічно дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення правопорушниці, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП справу може бути розглянуто без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за умови, якщо вона була повідомлена, в разі якщо від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Крім того, згідно ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Зазначений у ч.2 ст.268 КУпАП перелік статей, який визначає обов`язковість участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративне правопорушення є вичерпним та ч.1 ст.184 КУпАП до нього не входить.

Таким чином, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

За змістом ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Виходячи з системного аналізу положень ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 357928 від 10 липня 2020 року, складеного відносно ОСОБА_1 , останній ухилився від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідними умовами життя своєї малолітньої дитини, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до вимог ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ч.1-3 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинство», виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , вимог, передбачених ст.150 Сімейного кодексу України та ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», не виконав, що призвело до незадовільних умов проживання дитини та догляду за ним.

Вище викладені обставини повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо судом під час судового розгляду, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 357928 від 10 липня 2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від цієї ж дати.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує положення ст. 33, 36 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно доположень ст. 22 КУпАП при малозначності адміністративного правопорушення, суд може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, враховуючи особу правопорушника, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАПпри оголошенні усного зауваження, виноситься постанова про закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12-13, 22, 184, 283,284 КУпАП,-

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.184 КпАП України, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП, шляхом подачі апеляції в 10 денний строк з дня її винесення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: В. О. Прилуцький