г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1921/20
Номер провадження 3/213/732/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 159510 від 13.05.2020 року (далі - Адміністративний протокол), водій ОСОБА_1 13.05.2020 року об 18 годині 46 хвилин в м. Кривий Ріг, Інгулецький район, вул. Ярославська, буд. 24 керував транспортним засобом «ВАЗ 21099» днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, зафіксовано на бодікамеру АЕ-00255, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не підтвердив обставини, викладені в протоколі, свою вину не визнав. Зазначив, що зупинки транспортного засобу не було, оскільки він не керував транспортним засобом, поліцейський підійшов до його автомобіля, який не рухався, а стояв на узбіччі. Далі, він сам вийшов з автомобіля, а поліцейський не представився йому та почав агресивно поводитись, вимагаючи, щоб він підтвердив те, чого не було - що він керував автомобілем в стані сп`яніння. Він це не підтвердив, на що поліцейський знов грубо до нього звернувся. На такі дії він повернувся від поліцейського, зробив крок до інших поліцейських, які стояли неподалік, проте вказаний поліцейський схопив його за плече та ривком повалив на землю, з тієї причини, що він начебто бажає утекти. Але він нікуди не тікав, з усіх боків стояли інші поліцейські, він просто не бажав казати те, чого не було і бажав звернутись до іншого поліцейського. Опинившись на землі він злякався таких дій, при цьому все це бачили інші поліцейські, які стояли поруч, але зауважень не робили. Тоді він вирішив взяти телефон в автомобілі, щоб викликати допомогу чи адвоката. І саме коли він відкрив пасажирські двері вказаний поліцейський із силою ривком повалив його на землю, він впав та вдарився спиною, при цьому в цей раз дуже злякався, оскільки не знав, що очікувати від цього поліцейського далі. Інші поліцейські також все це бачили, проти зауважень на такі дії не робили. Поліцейський погрозливо наказав йому сидіти на землі та не вставати, начебто він був не людина, а тварина. Все це виглядало як дії не поліцейського, а дії нападника, інші поліцейські не втручались та спокійно на це дивились. Далі, поліцейський формально склав протокол, викликав якихось свідків, проводив якісь записи, все це було автоматично, у свою чергу він чекав лише на те, щоб цей поліцейський уїхав, оскільки він реально побоювався за себе, не знав, що чекати від такого поліцейського далі і не відчував захисту від інших поліцейських. Просить суд все це перевірити та закрити справу.

В судовому засіданні адвокат Сторчеус Г.М. повністю підтримав позицію свого підзахисного, також звернувши увагу на те, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не доведений, крім того, у ОСОБА_1 не виявляли ознаки сп`яніння, він не відмовлявся пройти медичний огляд на стан сп`яніння, отже справу слід закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, давши їм належну та всебічну оцінку у сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за наступними підставами.

Законодавство, яким керувався суддя.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування особою транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 254 КУпАП, провчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України,міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про національну поліцію", поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 7 Закону України "Про національну поліцію", під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України "Про національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 3 розділу І зазначеної Інструкції визначає, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пункт 4 розділу І зазначеної Інструкції визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно пункту 12 розділу ІІ зазначеної інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до правил статті 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Встановлені під час судового розгляду обставини.

Так, суддею було встановлено, що відносно водія ОСОБА_1 було складено вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення за порушення пункту 2.5 ПДР України - керування водієм транспортного засобу з явними ознаками алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координація рухів та відмова водія від проходження медичного огляду у встановленому порядку на стан сп`яніння.

Як доказ до справи надається відеофіксаціязапис з боді-камери поліцейського АЕ-00255, що також зазначається у самому протоколі, а також в описі матеріалів адміністративної справи, яка надійшла до суду.

Встановлено, що відеофіксація АЕ-00255 знаходиться на DVD носію в п`яти відеофайлах: ; ; ; ; НОМЕР_2 .

Також, на вказаному DVD носію знаходиться файл з позначкою video_2020-05-14_06-25-32, який не визначено як доказ по справі ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в описі матеріалів, у свою чергу в матеріалах справи відсутні відомості про такий файл, його походження залишилось не відомим, отже суд не може взяти його до уваги як належний та допустимий доказ.

До матеріалів справи також додаються надруковані пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 13.05.2020 року, рапорт поліцейського, довідка про наявність у ОСОБА_1 водійського посвідчення.

Висновок судді.

Аналізуючи адміністративний матеріал та вимоги чинного законодавства, суддя приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджуються доказами, при цьому встановлено, що з боку поліцейського допущений ряд порушень чинного законодавства.

Так, зазначена відеофіксація АЕ-00255 не підтверджує факт руху транспортного засобу та факт його зупинки.

При цьому, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає керування особою транспортними засобами - дана ознака є обов`язковою, що доведено не було.

За таких обставин, справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, зазначена відеофіксація АЕ-00255 вказує на те, що поліцейський допустив ряд грубих порушень чинного законодавства - оцінюючи дії поліцейського в межах встановлених законом вимог суддя не може погодитись з такою поведінкою поліцейського і знаходить, що поліцейський діяв не в межах і не у спосіб встановлених норм закону.

Так, у статті 35 Закону України "Про національну поліцію" міститься вичерпний перелік підстав, за якими поліцейський може зупиняти транспортні засоби:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

В другій частині цієї статті зазначається, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський зобов`язаний:

- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

- поважати і не порушувати прав і свобод людини;

- звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Відповідно до статті 64 Закону України "Про національну поліцію" особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

При цьому, як видно з відеозапису, поліцейський повністю проігнорував зазначені вимоги закону. По-перше, зупинка транспортного засобу не відбувалась, вказаним в матеріалах справи доказом - відеофіксацією АЕ-00255 це не підтверджується. По-друге, після того, як ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, поліцейський в порушення статті 8 Закону України "Про національну поліцію" звернувся до нього наступним чином: "...Вас зараз зупинено, оскільки є підозри вважати, що ви скоїли правопорушення, а саме сіли за кермо в нетверезому стані. Мед огляд будете проходить? в Драгер дихати будете? Відмовляєтесь?" (файл НОМЕР_3 ). Отже, поліцейський повністю проігнорував вимоги статті 8 Закону України "Про національну поліцію" - будучі поліцейським під час виконання своїх службових обов`язків та звертаючись до особи ОСОБА_1 не назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання, вдавшись зразу до звинувачення особи та безпідставних пропозицій.

Далі, виходячи з вказаної відеофіксації поліцейський, не роблячи жодної дії по виявленню ознак сп`яніння повідомляє ОСОБА_1 про те, що він підозрює його в тому, що він сів за кермо в нетверезому стані та запитує його чи згоден ОСОБА_1 пройти медогляд, що є незрозумілим з точки зору закону, крім того, така підозра нічим не доводиться, не базується на законних діях, які повинні передувати їй.

Далі, відеофіксація (файл ) свідчить про те, що поліцейський продовжив діяти в не законний спосіб - поліцейський запитує ОСОБА_1 , чому він поїхав, на що ОСОБА_1 дає відмову, потім повільно повертається, робить невеликий крок в бік інших поліцейських, які стоять неподалік і в цей момент вказаний вище поліцейський хапає ОСОБА_1 рукою за плече та ривком кидає його на землю, зазначаючи (мовою оригіналу): "Давай к машыне, тикать ты не будешь" (з 01:40 файл ) Далі, аналогічні грубі дії поліцейського повторюються з ще більшою агресією під час того, як ОСОБА_1 відкрив пасажирські двері автомобілю - в цей момент вказаний вище поліцейський хапає його двома руками за відворіт одежі та із значною силою ривком кидає його на землю, при цьому видно, як ОСОБА_1 падає та б`ється спиною об землю, видно, як на обличчі ОСОБА_1 з`являється заляканий погляд і він не встає, а сідає на землю та дивиться на поліцейського, який погрозливим тоном вказує ОСОБА_1 , щоб він не "дьоргався" сів тут і сидів, а то поїде в "наручніках" в райвідділ (з 03:20 файл ).

Такі дії поліцейського нічим не виправдовуються, є повністю не пропорційними до поведінки громадянина ОСОБА_1 , не містять за собою жодної законної причини для їх прояву з боку поліцейського, грубо порушують як встановлений законом порядок, так і ті обов`язки, які на цього поліцейського покладені законом, і які він зобов`язаний неухильно виконувати, згідно своєї присяги.

Отже, сукупність таких обставин - відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відсутність виявлення у нього ознак сп`яніння та відсутність його відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння при наявності доказів керування ним транспортним засобом, ряд грубих порушень з боку поліцейського Конституції України та Закону України "Про національну поліцію", які допущені поліцейським з самого початку - з моменту, коли він був зобов`язаний представитись і далі, замість чого з боку поліцейського відбулись агресивні та неповажливі до прав громадянина дії поза межами встановлених законом правил, в порушення присяги поліцейського, а також порушення ним встановленого законом порядку щодо зупинки транспортного засобу, виявлення ознак сп`яніння тощо - все це вказує на те, що обставини, які викладені у вказаному вище протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли своє підтвердження в доказах і натомість спростовуються доданим до справи відео-доказом, отже в діях ОСОБА_1 не встановлений склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. У свою чергу ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства". Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

З урахуванням вищенаведеного, спираючись на норми чинного законодавства та практику Європейського суду з прав людини суд знаходить, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є не доведеною, тому підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності немає за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 245, 251, 266, 268, 280, 283, 284, 285 КУпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В.Попов.