Справа № 264/7774/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2020 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Литвиненко Наталя Вікторівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого ТОВ «Метінвест Промсервіс», який мешкає в АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №061261 ВІД 05 листопада 2020 року, ОСОБА_1 05 листопада 2020 року о 10 год. 40 хв. по вул. Першотравневій -вул. Молодіжній в Кальміуському районі м. Маріуполя, був зупинений працівниками поліції за керуванням автомобілем ВАЗ 21063 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (сухість ротової порожнини, зіниці очей не реагують на світло), що стало підставою для вимоги про проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 був доставлений в наркологічний диспансер м.Маріуполя, де пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Правопорушник в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності події правопорушення з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п.2.9а ПДР України, згідно з яким водієві заборонено управляти транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або знаходитись під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин надано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Маріуполь» від 05.11.2020 року, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 на момент огляду був тверезий.

Отже вказані результати медичного обстеження ОСОБА_1 свідчать про відсутність в його організмі будь-яких слідів вживання алкогольних, наркотичних або інших речовин, які знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України через відсутність в його діях події даного адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності події правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП України закрити внаслідок відсутності події адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя: Н. В. Литвиненко