Номер провадження: 33/813/153/20
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю: секретаря Ющак А.Ю.,

особи, щодо якої закрито провадження по справі ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 напостанову Київського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонерки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 18.08.2019 о 18:54 годині, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Nissan NV», д/н НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Ак.Корольова в м.Одесі, напроти будинку №73/1, в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, не врахувала дорожньої обстановки, та перед початком руху не впевнилася в безпеці руху, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2101», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

За наслідком розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим своєю постановою від 16.10.2019 року Київський районний суд м. Одеси закрив провадження у справі.

Не погоджуючись із вказаною постановою, 06.11.2019 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 16.10.2019 року та задовольнити його позовні вимоги про стягнення на його користь майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги про скасування постанови ОСОБА_2 вказує, що суд розглянув справу неповно та однобічно, не врахував та не надав належну оцінку долученим до матеріалів справи доказам, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що не узгоджується з фактичними обставинами справи.

Вимоги про стягнення на його користь майнової шкоди обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП з вини ОСОБА_1 його транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а він зазнав матеріальних збитків.

Також в апеляційній скарзі апелянт зазначає причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, а саме: він не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд провів судовий розгляд без його участі, копію постанови йому не направлялась та була отримана ним лише 28.10.2019 року.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_2 , належним чином не повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, крім того копія постанови у передбачений ст.385 КУпАП триденний строк йому направлена чи вручена не була, відомості щодо дати отримання апелянтом копії постанови матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, апеляційний суд визнає поважними причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови, у зв`язку з чим вважає за необхідне йому цей строк поновити.

Що стосується суті апеляційної скарги, то апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

Так, суд першої інстанції в обґрунтування висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення поклав не лише пояснення останньої, надані в судовому засіданні, а і сукупність інших доказів у справі, при цьому перевіривши їх належним чином.

Зокрема, суд першої інстанції визнав допустимими і достовірними надані ОСОБА_1 пояснення з приводу обставин вчинення ДТП, при цьому співставивши їх з іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

Так, із матеріалів справи вбачається, що водій автомобіля «ВАЗ 2101» - ОСОБА_2 із лівої смуги проїзної частини по вул. Ак. Корольова в м. Одесі, напроти будинку № 73/1, різко повернув вправо з метою припаркування автомобіля, не впевнившись у тому, що таким чином він чинить перешкоди автомобілю «Nissan NV», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який починав рух по правій крайній смузі проїзної частини.

Зазначені обставини підтверджуються фототаблицями з місця ДТП (а.с.8,9), із яких вбачається, що автомобіль «Nissan NV», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 стоїть на правій крайній смузі проїзної частини, в той час як автомобіль «ВАЗ 2101», під керуванням ОСОБА_2 , вже стояв під кутом до проїзної частини. При цьому, пошкодження на обох автомобілях свідчать саме про те, що повертаючи з лівої смуги проїзної частини, автомобіль «ВАЗ 2101», під керуванням ОСОБА_2 , своїм правим переднім крилом пошкодив ліве переднє крило автомобіля «Nissan NV», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Тобто, саме водій автомобіля «ВАЗ 2101» ОСОБА_2 здійснив зміну руху свого автомобіля, тим самим причинивши пошкодження автомобіля «Nissan NV», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Що стосується висновку суду першої інстанції про те, що водій автомобіля «ВАЗ 2101» - ОСОБА_2 рухався з перевищенням максимально допустимої швидкості, то він не підтверджується жодним доказом, який є в матеріалах справи, окрім припущень водія ОСОБА_1 , висловлених в її усних поясненнях у суді як першої, так і апеляційної інстанції.

Що стосується розгляду справи у відсутність водія ОСОБА_2 в суді першої інстанції, то апеляційний суд зазначає, що розгляд справи відбувся саме за участю особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

При цьому, ОСОБА_2 жодного разу не ставив перед судом питання про його виклик в судове засідання, в той час як за клопотанням ОСОБА_1 розгляд справи відкладався (а.с.7).

Що стосується розгляду справи в суді апеляційної інстанції, то обидва водії викликались в судове засідання, призначене на 24.12.2019 року (а.с.23,24), однак обидва водії до суду не з`явились. При цьому ОСОБА_1 надала суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з її неможливістю явитись до суду через хворобу свого сина інваліда 1 групи (а.с.25).

У зв`язку з цими обставинами, розгляд справи був відкладений з 24.12.2019 року на 28.01.2020 року, на 11.00 год, про що обидва водії були належним чином повідомленими (а.с.30-33).

Однак, до суду з`явилась лише ОСОБА_1 , а інший водій апелянт ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Разом з тим, захисник ОСОБА_2 адвокат Зачепіло О.В. надав суду заяву про перенесення судового засідання, у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні (а.с.34-35).

В свою чергу, ОСОБА_1 заперечувала проти відкладення розгляду справи, посилаючись на її неможливість явки до суду в інший день і час, так як знову змушена поїхати до Республіки Білорусь, до свого сина інваліда 1 групи.

Враховуючи викладені обставини, повторної неявки в судове засідання самого заявника апеляційної скарги ОСОБА_2 , а також розумні строки розгляду адміністративної справи, апеляційний суд вирішив слухати справу за участю лише водія ОСОБА_1 та на підставі наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Також апеляційний суд наголошує, що вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків, завданих адміністративним правопорушенням, не можуть бути задоволені апеляційним судом в силу положень ст.40 КУпАП.

Згідно зі змістом даної норми, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Коли шкоду заподіяно неповнолітнім, який досяг шістнадцяти років і має самостійний заробіток, а сума шкоди не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суддя має право покласти на неповнолітнього відшкодування заподіяної шкоди або зобов`язати своєю працею усунути її.

В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, вимоги ОСОБА_2 про відшкодування завданої адміністративним правопорушенням шкоди підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 247, 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 16.10.2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 16.10.2018 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення,залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда