Справа №345/4259/20
Провадження № 3/345/1258/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2020 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого апаратником в ТОВ «Карпатнафтохім», громадянина України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 051468 від 26.11.2019, в якому зазначено, що ОСОБА_1 14.11.2020 р. о 22.32 год. в м. Калуш по вул. Євшана керував автомобілем «Фіат добло», д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечленороздільна вимова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом водій порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнав своєї вини у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у вину. Пояснив, що алкогольні напої не вживав. Коли до нього підійшли працівники поліції, то він був у змученому і роздратованому стані. Не розуміє чому відносно нього працівники поліції склали протокол за відмову проходити огляд на стан сп`яніння, адже він тільки відмовився проходити такий огляд на місці події, але в супроводі працівників поліції пройшов відповідний огляд в лікарні.

Захисник адвокат Раврик І.Д. подав до суду письмові заперечення щодо протоколу про адмінправопорушення, в яких зазначає, що працівниками поліції не було дотримано вимог ст. 266 КУпАП щодо порядку огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема поліцейські доставили його довірителя в медичний заклад, де він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. Проте, з незрозумілих причин протокол про адмінправопорушення був складений на місці зупинки ще до поїздки в медичний заклад. У зв`язку з цим просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адмінправопорушення.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, дослідивши додані до протоколу докази, приходжу до наступних висновків.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Процитована норма законодавства не містить виключень і не передбачає можливості відмовитись від законної вимоги поліцейського з будь-яких (поважних чи не поважних) причин.

Порядок проходження огляду на визначення стану сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП. Згідно приписів цієї статті огляд водія на стан сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічний порядок відображено і в Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Отже, згідно вказаної норми закону, водій транспортного засобу має право вибору де проходити огляд на стан сп`яніння. В свою чергу поліцейські повинні спершу запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки із використанням спеціальних технічних засобів, а у випадку не бажання проходити такий огляд, або незгоди з його результатами повинні запропонувати пройти огляд в медичному закладі.

ОСОБА_1 в судовому засідання не оспорював той факт, що 14.11.2020 р. він кермував транспортним засобом «Фіат добло» і що відмовлявся пройти огляд на виявлення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер».

Однак, матеріали справи про адмінправопорушення не містять переконливих доказів того, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Так на відео, яке долучене до протоколу (а.с. 9) відображено лише факт керування особою, відносно якої складено протокол, транспортним засобом. Також відображена неадекватна поведінка водія в присутності поліцейських, що давало законні підстави поліцейським підозрювати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Проте, на відео жодним чином не зафіксовано пропозиції поліцейських водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в закладі охорони здоров`я. Не зафіксовано на відео і свідків, які зазначені в протоколі.

Аналогічно і письмові покази свідків та рапорт працівника поліції (а.с. 6) не доводять того, що працівниками поліції було дотримано порядку проходження огляду на визначення стану сп`яніння, який визначений ст. 266 КУпАП.

Як вбачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4-5) вони підтверджують лише те, що ОСОБА_1 відмовився проходити тест на місці зупинки. Проте, з пояснень цих свідків не вбачається, що водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Направлення на огляд водія в заклад охорони здоров`я (а.с. 2) та акт огляду на стан сп`яніння (а.с. 3) складені самим поліцейським, який складав протокол про адмінправопорушення і фіксують лише ознаки сп`яніння. Без інших безсумнівних доказів, будучи складеними самим поліцейським, ці документи не підтверджують виконання поліцейськими в повній мірі вимог ст. 266 КУпАП щодо порядку проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.

Саме по собі небажання водія проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів, без подальшої пропозиції з боку поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі, не містить складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Таким чином, додані до протоколу докази не підтверджують зазначених в протоколі даних про те, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх допустимих і переконливих доказів того, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, то, вважаю, що ОСОБА_1 не порушував вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху і в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 266, 283-287 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя