Справа № 462/3415/20 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 33/811/1132/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності, - ОСОБА_1

представника адвоката Цьорох О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 21 липня 2020 року,

встановив :

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 21.07.2020

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює експедитором у ТзОВ «Прованік Транс Груп», проживає на АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 07.06.2020 о 02:15 год. у м. Городку на вул. Львівська, 320-Б керував автомобілем марки «Renault 25», номерний знак НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря № 97, порушивши п. 2.9а Правил дорожнього руху, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження; постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях скраду адміністративного правопорушення. Вважає постанову необґрунтованою, яка не відповідає матеріалам справи та вимогам закону через неповноту з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що рішення судді винесено з порушенням вимог ст.ст. 245, 283, 280, 251, 254, 256 КУпАП. Крім того працівниками поліції при оформлені протоколу були порушенні вимоги ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію по застосуванню органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, які мають функції фото і відеозапису. У супереч вище зазначеного відеозапис працівниками поліції не вівся, а суд першої інстанції не надав цьому оцінки і не вжив заходу для його долучення до справи.

Апелянт зазначає, що йому не були роз`яснені його права, крім того медичний огляд проводили у лікаря, а не в медичному закладі. У суді не були досліджено протокол за ст. 122 КУпАП, а в протоколі за ч.1 ст. 130 КупАП зазначено, що перебував в стані наркотичного сп`яніння, але не вказано симптоми. Крім того у висновку лікаря не вказано про те, що проводилися якісь лабораторні дослідження у відповідності до вимог п.7 р. III Інструкції, а висновки з використання тесту Sniper-5 дають лише попередній результат, а для отримання заключення результату необхідно більш специфічний альтернативний метод.

Апелянт подав уточнення до апеляційної скарги в яких зазначає, що судом першої інстанції приймалось рішення по справі щодо нього 21.07.2020, але на той момент вже вступили в силу зміни до КУпАП де в ч.1 ст. 130 цього кодексу були внесені зміни і в новій редакції статті зазначено про те, що відповідальність настає за керування особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, річковим, морським або маломірними суднами.

На думку апелянта необхідно врахувати вимоги ст.8 КУпАП про те, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення мають зворотну силу, тобто поширюються на правопорушення, вчиненні до видання цих законів. Отже 21.07.2020 діяли вимоги ч.1 ст. 130 КУпАП в новій редакції, а тому на підставі п.6 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Заслухавши міркування ОСОБА_1 та його захисника Цьорох О.М. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 089131 від 07.06.2020 складений о 03:55 год., який ОСОБА_1 підписав та написав, що напередодні о 14:00 год. вживав наркотичну речовину - маріхуану (а.с.2);

- направленням на огляд водія ТЗ з метою виявлення ознак сп`яніння віж 07.06.2020 складений о 02:50 год (а.с.3);

- висновком № 97 від 07.06.2020 складеним о 03:10 год. про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння і це виявлено за допомогою тест для виявлення наркотиків в сечі Sniper-5 (а.с.4);

- розпискою ОСОБА_2 , якому було передано автомобіль марки «Renault 25», номерний знак НОМЕР_1 для передачі власнику та до моменту повного витверезіння водія ОСОБА_1 (а.с.5).

Згідно з ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За положеннями ч. 3 зазначеної статті за певних випадків огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок огляду водія на стан сп`яніння, встановлений ст. 266 КУпАП, розкритий в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.

Згідно з п. 2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Таким чином покликання апелянта про те, що працівники поліції не дотримувалися Інструкції, при виявленні у нього ознак наркотичного сп`яніння, не відповідають дійсності.

Апеляційні вимоги про те, що водію ОСОБА_1 медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у лікаря, а не у медичному закладі, є безпідставним, оскільки у направленні на огляд зазначено Городоцька ЦРЛ (а.с.3).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Покликання апелянта на те, що оскільки постанова суду була винесена 21.07.2020, а зміни до ч.1 ст. 130 КУпАП вступили в дію з 01.07.2020 і до ОСОБА_1 повинно було бути застосовано ст.8 КУпАП про те, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення мають зворотну силу, не відповідає дійсності, виходячи з наступного.

1 липня 2020 року набрав чинності Закон від 22.11.2018 № 2617-VIII, яким запроваджується інститут кримінальних проступків. Зокрема, кримінальним проступком стало і керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння та скасовано адміністративну відповідальність за керування у стані сп`яніння.

Згідно Закону №720-IX від 17 червня 2020 року який набрав чинності 03 липня 2020 р., скасовано кримінальну відповідальність за керування транспортним засобом у стані сп`яніння шляхом виключення підпункту 171 яким вносились зміни, та одночасно виключено встановлені зміни у ст.130 КУпАП.

Оскільки зазначеним Законом виключено підпункт 171, тому поновлено дію норми Закону, якою встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто за ст.130 КУпАП в останній редакції станом на 07.07.2016.

Адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено 07.06.2020, отже до вказаних правовідносин підлягає застосуванню закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення, а саме нормативно-правового припису передбаченого ст. 130 КУпАП в редакції 07.07.2016.

Відтак судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Щодо стягнення, то воно накладене судом відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, за змістом якої при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 21 липня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена