ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1548/20 Справа № 175/3650/20 Суддя у 1-й інстанції - Ребров С. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 170 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 вересня 2020 року близько 20.00 години ОСОБА_1 знаходячись за місцем мешкання в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сімейну сварку в ході якої висловлювався нецензурною лайкою і погрожував фізичною розправою на адресу своєї дружини ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції, та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Зазначає, що про місце і час розгляду справи не був повідомлений належним чином, участі в судовому засіданні не брав. Про наявність постанови дізнався після ознайомлення з матеріалами справи 23.11.2020 року.

В обґрунтування своїх апеляційних доводів, зазначив, що постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що 13 вересня 2020 року, ОСОБА_1 , разом зі своїми батьками перебував у себе в домоволодінні АДРЕСА_1 . Приблизно о 19:00 годині до вказаного домоволодіння завітала дружина ОСОБА_2 . Варто зазначити, що подружжя перебуває у стані розлучення та разом не проживають, не ведуть господарство. ОСОБА_2 просила чоловіка знайти підстави для примирення та відкладення розірвання шлюбу. ОСОБА_1 не погодився та відмовив у пропозиції. ОСОБА_2 пішла з двору в невідомому напрямку, з погрозами на адресу чоловіка. Нецензурною лайкою на адресу своєї дружини, а тем більш з застосуванням погроз фізичної розправи ОСОБА_1 не висловлювався. Викладені обставини в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 002427 від 14 вересня 2020 року, та поясненнях відібраних у ОСОБА_2 не відповідають дійсним обставинам.

Варто зазначити, що вказані вище пояснення ОСОБА_1 нікому не надавав, оскільки фактично у нього ніхто їх не відбирав. Про існування вказаних пояснень ОСОБА_1 дізнався після ознайомлення з матеріалами справи 23.11.2020 року у приміщенні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Стан алкогольного сп`яніння у якому нібито перебував ОСОБА_1 не підтверджено жодним доказом. Матеріали справи не містять належні та допустимі докази які б підтверджували таку обставину.

Твердження щодо висловлювання ОСОБА_1 нецензурною лайкою з погрозою фізичної розправи, в бік своєї дружини ОСОБА_2 не можна вважати, як об`єктивні та безсторонні, оскільки безсторонність та об`єктивність таких свідчень не отримали свого підтвердження під час судового розгляду даної справи, до того ж, вказані особи є безпосередньо пов`язаними родинними стосунками, які склалися неприязнені, на підставі судового спору щодо розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Також на думку апелянта, не можна приймати до уваги відмову від пояснень по суті правопорушення ОСОБА_1 , яка була занесена до вказаного вище протоколу у присутності понятих: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оскільки під час спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими, які прибули о 01:30 годині 14 вересня 2020 року, за адресою проживання ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 002427 від 14 вересня 2020 року не складався, окрім ОСОБА_1 та поліцейського який просив надати документ що посвідчує особу більше нікого не було.

Таким чином є об`єктивні підстави ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі, які грунтуються виключно на заяві та поясненнях ОСОБА_2 ..

Крім того, матеріали справи не містять фактичних даних, які б підтверджували сам факт психологічного насильства, а протокол про адміністративне правопорушення лише кореспондує заяву ОСОБА_2 , а тому, за таких умов неможливо встановити наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме вчинення дій або бездіяльності психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Суд вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах поданої апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст.ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту пред`являють спеціальні вимоги. Протокол про адміністративне правопорушення повинен містити у собі зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Цих вимог закону як при складанні протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, так і винесення суддею місцевого суду оскаржуваної постанови дотримано не було.

Так, відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення від 14.09.2020 року, ОСОБА_1 поставлено у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яке проявилося у вчиненні домашнього насильства у сім`ї у вигляді нецензурного висловлювання у бік своєї дружини.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП характеризується зокрема вчиненням будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Тобто підлягає обов`язковому з`ясуванню характер вчиненого насильства та його наслідки у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, є обов`язковою складовою об`єктивної сторони цього адміністративного правопорушення. Лише за наявності цих даних можливо зробити висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді здійснення насильства у сім`ї. Між тим, із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що обставини завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого під час провадження у цій справі не з`ясовувались, у протоколі про адміністративне правопорушення ці наслідки зазначені не були. Наведене вказує на те, що у ході провадження у цій справі особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення фактично не було встановлено події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а ОСОБА_1 фактично не було висунуте обвинувачення у вчинення цього адміністративного правопорушення.

Як вбачається з наданих матеріалів, протокол про адміністративне правопорушення, було складено за відсутності правопорушника, останньому не було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, не вручено копію протоколу.

Крім того, в матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_1 , які не містять підпису особи, яка надає пояснення, відсутній підпис особи, яка відібрала вказані пояснення.

З матеріалів провадження та вказаних пояснень осіб вбачається, що жодних свідків вказаного конфлікту не було, що унеможливлює дійти обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

Не звернувши уваги на зазначене порушення закону суддя місцевого суду фактично визнав те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, подія якого не була доведена у ході провадження у цій справі і про вчинення якого ОСОБА_1 не було висунуто належного обвинувачення, факт наявності події правопорушення викликає обґрунтовані сумніви.

Беззаперечних даних, які б свідчили про вчинення адміністративного правопорушення саме ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

За таких обставин, постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у даній справі закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень,- скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко