П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., ознайомившись з матеріалами справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , водій ПП ОСОБА_2 за ст. 44-3 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №129336 від 26.06.2020, 26.06.2020 о 10 год. 53 хв. на а/д М-06 «Київ-Чоп»» 805 км водій ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів за маршрутом «Ужгород-Дубрівка» в кількості, що перевищувала кількість місць для сидіння в службовому ТЗ ПАЗ 4234 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ПП ОСОБА_2 . Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 44-3 за порушення вимог п.п. 7 п. 3 постанови КМУ №392 від 20.05.2020.

В судове засідання особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, доручив представництво своїх інтересів адвокату Ільчуку І.М.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з норми ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, диспозиція ст.44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з відповідними змінами від 17.06.2020) на території Закарпатської області до 31 липня 2020 року встановлено карантин з забороною зокрема (п.п. 7 п. 3) здійснення регулярних та нерегулярних пасажирських перевезень автомобільним транспортом, зокрема пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більше ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Положеннями ст. 35 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що послуги з перевезення пасажирів автобусами можуть надаватися за видами режимів організації перевезень: регулярні, регулярні спеціальні, нерегулярні.

Однак в розглядуваному протоколі про адміністративне правопорушення режим організації перевезення, здійснюваного ОСОБА_1 (регулярний, регулярний спеціальний, нерегулярний) з посиланням на відповідні докази не зазначений.

Окрім цього в розглядуваному протоколі вказано, що ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів в кількості, що перевищувала кількість місць для сидіння, при цьому з матеріалів справи не вдається встановити кількість місць для сидіння, допустиму технічною характеристикою вказаного транспортного засобу ПАЗ 4234, як і не зазначено фактичну кількість пасажирів, присутню у такому на момент виявлення адміністративного правопорушення.

Більше того в протоколі вказано, що ОСОБА_1 здійснював перевезення на ПАЗ 4234, належному ПП ОСОБА_2 , проте доказів перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з водій ПП ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Окрім цього, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, матеріали розглядуваного протоколу не містять пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також інших відомостей, необхідних для вирішення справи не відібрано покази пасажирів транспортного засобу як свідків адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який відповідно до ст. 251 КУпАП є одним з доказів у справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Таким чином, у даній ситуації вище встановлена судом невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП може призвести до позбавлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності можливості належної підготовки до захисту, а уточнення фабули викладеного у протоколі правопорушенні під час розгляду справи по суті призведе до порушення аналогічного характеру.

З постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року випливає, що спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, є неприйнятним, у зв`язку з чим практика повернення протоколів про адміністративні правопорушення, які складені без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення є правильною.

Відповідно до ст. 278 КУпАП при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення складеному всупереч вимогам ст.256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному правоохоронному органу, що порушив провадження в адміністративній справі на доопрацювання.

З урахуванням відсутності вищевказаних даних, суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у розглядуваному протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.256, ст.278 КУпАП, суд

постановив:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення за протоколом ГП №129336 від 26.06.2020 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути до Управлінню патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов