Номер провадження 3/523/8332/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Шурупов В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з полку Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно з наданими до суду матеріалами справи, 19.11.2020 року о 00:05 годині, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21063», номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку №144/2 по вул.Добровольського в м.Одесі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації мови), - від проходження медичного огляду та огляду за допомогою приладу «Драгер» на стан алкогольного сп`яніння в присутності 2-ох свідків відмовився.

В судове засідання здійснити виклик ОСОБА_1 не уявляється можливим, оскільки судова повістка з огляду на неналежне бюджетне фінансування судової системи повернулась до суду за відсутністю поштових марок.

З урахуванням викладеного та з огляду на вичерпання суддею наданих законом повноважень з належного сповіщення ОСОБА_1 про необхідність явки в судове засідання, враховуючи його незацікавленість у самостійній обізнаності з датою та часом судового розгляду протягом тривалого періоду часу перебування справи в суді, а також з огляду на ненадходження від вказаної особи будь-яких заяв чи клопотань, суддя у контексті ч.1 ст.268 КПК України вирішив розглянути справу за відсутності цієї особи, на підставі наданих до суду матеріалів.

Суддя вважає, що в межах розгляду конкретної адміністративної справи, судом були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, суд оцінює таку поведінку вказаної особи, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді першої інстанції.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.130 КУпАП, не підтверджена наявними в матеріалах справи доказами, оскільки не надано відповідної постанови компетентного органу щодо неодноразового притягнення зазначеної особи до адміністративної відповідальності протягом року за ст.130 КУпАП, а додана до матеріалів справи довідка працівника поліції від 18.11.2020 року не уявляє належного підтвердження юоидичних фактів такого притягнення.

На підставі викладеного, суддя доходить висновку, що дії ОСОБА_1 за матеріалами наданої до суду справи слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП.

Втім, суддею встановлено, що винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджена дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення та доказана в повному обсязі зібраними по справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №083229 від 19.11.2020 року, в якому викладені обставини скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП (а.с. - б.н.);

- поясненнями свідка ОСОБА_2 від 19.11.2020 року, згідно з якими зазначена особа підтвердила факт виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та відмову останнього від проходження медичного огляду на стан сп`яніння (б.н.);

- аналогічними поясненнями свідка ОСОБА_3 від 19.11.2020 року, про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та наявності ознак алкогольного сп`яніння у вказаної особи (б.н.).

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Пунктами 2.5, 2.6 «Правил дорожнього руху» регламентовано, що водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а за рішенням поліцейського за наявності відповідних підстав водій зобов`язаний пройти позачерговий медичний огляд з метою визначення здатності безпечно керувати транспортним засобом.

В силу положень ст.33 КУпАП, при визначенні міри адміністративного стягнення, суддя враховує характер та обставин інкримінованого правопорушення, неявку ОСОБА_1 до суду протягом тривалого часу та його незацікавленість у самостійній обізнаності з датою та часом судового розгляду, що сприймається суддею як спроба ухилення від відповідальності, ступінь вини останнього та його особу, а також приймаючи до уваги мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 зазначеного Кодексу, суддя доходить висновку про те, що з метою виправлення й попередження нових правопорушень, до вказаної особи єдиним можливим є застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст.1, 9, 23, 27, 33, 34, 130, 256, 268, 276-280, 283 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Піддати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративному стягненню за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, зі стягненням судового збору у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 420,40 гривень.

Зобов`язати ОСОБА_1 здати посвідчення водія на його ім`я до УПП в Одеській області ДПП.

У разі ухилення ОСОБА_1 від здачі посвідчення водія, яке посвідчує його право на керування транспортними засобами, то строк позбавлення його права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік, обчислювати з дня здачі або вилучення посвідчення водія УПП в Одеській області ДПП.

Копію постановити направити для виконання до УПП в Одеській області ДПП та ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя: В.В.Шурупов