ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1911/20 Номер провадження 33/814/713/20Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю.А. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Захожай О.І.,

при секретарі Радько О.М.,

за участі апелянта захисника Ларькіної Г.Ю.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Ларькіної Г.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Лубенського місьрайонного суду Полтавської області від 17.09.2020,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП - НОМЕР_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді, 21.06.2020р. о 20 годині 45 хв. в с. Засулля Лубенського району, по вул. Піщана, 5, ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності 2 свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник Ларькіна Г.Ю. просить провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що постанова суду винесена на підставі неналежних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як огляд на стан сп`яніння було проведено із порушенням вимог ст. 266 КУпАП та не в порядку передбаченому законом, а тому повинен бути визнаний недійсним.

Крім того, поліцейськими не було встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, вони прибули на місце події після того, як транспортний засіб, яким керувала невстановлена особа і знаходився на вул. Піщаній у с. Засулля Лубенського району.

Також, у зв`язку з набранням чинності з 01.07.2020 ЗУ № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який скасував адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані сп`яніння та з причин того, що станом на час розгляду справи не існує закону про таку відповідальність, тобто в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції станом на час розгляду справи. Тому просила закрити провадження по справі.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Ларькіну Г.Ю. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, переглянувши відеозапис події давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 ПДР України.

Вказана обставина є кваліфікуючою ознакою ч.1 ст.130 КУпАП та на переконання апеляційного суду з дотриманням вимог ст.256 КУпАП була зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення та належно встановлена постановою суду першої інстанції за результатами судового розгляду.

Апеляційний суд вважає, що юридична оцінка дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП є правильною. Суд першої інстанції, вирішуючи справу дотримався вимог ст.ст. 9, 245, 251, 278, 280, 283 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 21 червня 2020 року, о 20 годині 45 хв. в с. Засулля Лубенського району, по вул. Піщана, 5, ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності 2 свідків (а.с.2).

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

Доводи апелянта, зазначені в апеляційній скарзі, щодо порушення проведення огляду на стан сп`яніння, під час якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, в повному обсязі спростовуються відеозаписом з бодікамери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 085343 від 21.06.2020; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 21.06.2020, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського від 21.06.2020.

Крім того, під час апеляційного перегляду захисником ОСОБА_4 до апеляційної скарги було додано копію висновку КП "ЛЛІЛ" Лубенської міської ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 156 від 21.06.2020, відповідно до якого ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд та згідно висновку перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 58).

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейськими не було встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського від 21.06.2020, відповідно до якого сам ОСОБА_1 не заперечує керування ним транспортним засобом.

Всупереч доводам апеляційної скарги, станом на день вчинення цього правопорушення, ч. 1 ст. 130 КУпАП діяла в редакції, згідно з якою відповідальність за цією статтею була передбачена за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зміни, що відбувалися з редакцією вказаної статті в подальшому , мали місце після 01 липня 2020 року, тобто після вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а тому відповідно до положень 8 КУпАП жодного впливу на кваліфікацію його дій не мають.

Крім того, після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-УІІІ від 22 листопада 2018 року (далі - Закон), тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність за порушення , що були передбачені ст. 130 КУпАП було закріплено у статті 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» , а тому юридична відповідальність була не скасована , а навпаки посилена.

В подальшому, у зв`язку зі змінами в законодавстві адміністративна відповідальність з 03 липня 2020 р. за ст. 130 КУпАП діє в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.

З огляду на викладене ОСОБА_1 , згідно з ч.1 ст.8 КУпАП України повинен нести відповідальність за законом, який діяв на час вчинення адміністративного правопорушення, тобто за ч.1 ст.130 КУпАП України.

Тому дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано судом першої інстанції за ч. 1 ст. 130 КУпАП та підстав для застосування п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП не вбачається .

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , накладено з додержанням вимог статті 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень законодавства про адміністративні правопорушення, суддею суду першої інстанції, які ставили б під сумнів його висновки, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Ларькіної Г.Ю. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 , - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Захожай О.І.