ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1616/20 Номер провадження 33/814/777/20Головуючий у 1-й інстанції Тимчук Р. І. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В.,

за участі:

захисників адвокатів Драпака А.О. та Цокало Т.М.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Цокало Т.М. в інтресах ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м.Полтава від 22 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420, 40 грн. в дохід держави.

Постановою судді Лісна М.М. визнана винуватою в тому, що вона 02.08.2020 року, о 21.28 год., на перехресті вул.Староруслянська та вул.Жасмінова в м.Полтава, керувала автомобілем „Kia Picanto, д.н.з. НОМЕР_1 , з вираженими ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, тремтіння кінцівок рук, поведінка не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.2.5 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

В апеляційній скарзі захисник Цокало Т.М. та Лісна М.М. просять постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Вислухавши захисників Драпака А.О. та ОСОБА_2 , особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , які підтримали подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду даних вимог закону не дотримався.

Згідно з ч.1 ст.7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.9 КпАП України адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 02.08.2020 року, о 21.28 год., на перехресті вул.Староруслянська та вул.Жасмінова в м.Полтава, керувала автомобілем „Kia Picanto, д.н.з. НОМЕР_1 , з вираженими ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, тремтіння кінцівок рук, поведінка не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.2.5 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України від 22.11.2018 року №2617-VIII „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень.

Вказаним законом внесено зміни в ст.130 КпАП України, відповідно до яких керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння чи відмова від проходження огляду на стан сп`яніння особи, яка керує транспортним засобом, не входить до складу правопорушення, передбаченого ст.130 КпАП України.

Разом з цим, до Кримінального кодексу України включено ст.286-1 КК України „Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, 03.07.2020 року набрав чинності Закон України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень №720-ІХ від 09.04.2020 року, яким було внесено зміни до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" №2617-VIII від 22.11.2018 року в частині введення в дію та доповнення ст.286-1 КК України, внесення змін в ст.130 КпАП України.

Однак, відповідно до приписів ч.6 ст.90 Закону України „Про регламент Верховної Ради України законопроект може передбачати внесення змін лише до тексту первинного законодавчого акту (закону, кодексу, основ законодавства тощо), а не до закону про внесення змін до цього законодавчого акта.

Так, законодавчі зміни щодо керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння чи відмови від проходження огляду на стан сп`яніння особи, яка керує транспортним засобом, безпосередньо до Кодексу України про адміністративні правопорушення не вносилися, а передбачені законом №720-ІХ від 09.04.2020 року зміни внесено до закону №2617-VIII від 22.11.2018 року про внесення змін, який вже набрав законної сили, що суперечить нормам Закону „Про регламент Верховної Ради України.

За таких обставин, аналіз змін свідчить про те, що закон від 09.04.2020 року наразі чинний, але за винятком тих положень, що стосуються внесення змін до закону від 22.11.2018 року. Тобто, на даний час діють положення ст.130 КпАП України в редакції Закону №2617-VIII.

Таким чином, за змістом ст.286-1 КК України, яка на сьогодні є чинною, та була чинною на момент події, в даному випадку підлягає застосуванню саме ця норма закону, а тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України за наведених вище підстав є неможливим, а отже постанова районного суду не відповідає закону та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.253 КпАП України, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Згідно з ч.2 ст.284 КпАП України постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст.247 КпАП України.

З огляду на викладене, постанова судді місцевого суду щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, провадження в справі закриттю, а матеріали справи направленню прокурору для організації досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Цокало Т.М. та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ленінського районного суду м.Полтава від 22 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі закрити.

На підставі ст.253 КпАП України направити матеріали справи прокурору для організації досудового розслідування.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська