Справа №718/3/20
Провадження №3/718/2/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2020 року м. Кіцмань Чернівецька область

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Мізюк В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від УПП ДПП в Чернівецькій області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26.12.2019 року о 01 год. 45 год. на ОСОБА_2 -19, 486 км. с.Новий Киселів Кіцманського району Чернівецької області, керував транспортним засобом AUDI 80 д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. В установленому законом порядку огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря нарколога в ЧОНД за згодою водія, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП та порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, хоча своєчасно та належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Стаття 6 Європейської конвенції про захист прав людини (далі -Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд. Вона закріплює принцип верховенства закону, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами «права на суд» слід розглядати, зокрема, наступні вимоги : вимога «змагальності» процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на «публічне слухання», що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden, 26 травня 1988 р., номер заяви 10563/83, пп. 24- 33); право на ефективну участь (T. та V. проти Сполученого Королівства,16 грудня 1999 р., номер заяв 24724/94; 24888/94, пп. 83-89).

Стаття 6 Конвенції головним чином служить для визначення того, чи були надані особі достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, які він вважав недостовірними. (Каралевічус проти Литви (Karaleviиius v. Lithuania), 6 червня 2002 р., номер заяви 53254/99).

Враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань до суду не подав, суддя приходить до висновку, що йому були надані достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, а тому справу слід розглянути на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першоюст. 130 КУпАП. В свою чергу ч. 1 ст. 130КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (з відповідними змінами та доповненнями), згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 215015 від 26.12.2019 року (а. с. 1); направленням на огляд водія від 26.12.2019 року (а.с. 2), висновком щодо результатів медичного огляду від 26.12.2019 року (а. с. 3), згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного (амфетамін) сп`яніння та розпискою ОСОБА_1 , з якої вбачається, що він зобов`язується не керувати транспортним засобом, так як знаходиться в стані сп`яніння (а.с.8) та відеозаписами з боді камер працівників поліції. (а.с. 14).

Також, в судовому засіданні встановлено, що 13.05.2019 року ОСОБА_1 постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці, притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. (а с. 13)

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП доведена повністю.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених частиною другою статті 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення, в межах ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 30, 40-1,130 ч. 2, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , 420,40 гривень судового збору в дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд.

Суддя: Мізюк В.М.