Провадження № 3/331/7/2020
Єдиний унікальний номер № 331/4915/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2020 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Стратій Є.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працевлаштованого на посаді командиру взводу МВЗ в/ч НОМЕР_1 , державна реєстрація місця проживання якого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:
В провадженні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя перебуває адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № ОБ № 215836 від 22 жовтня 2019 року, водій ОСОБА_1 , 22 жовтня 2019 року, о 20 годині 50 хвилин, навпроти будинку № 83 по проспекту Соборний у місті Запоріжжі, керував автомобілем «ВАЗ 210994 20», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі керування транспортним засобом тверезому водієві.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху України.

Так, дії особи кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Для участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення, які були призначені: 14.11.2019 року, 03.12.2019 року, 18.12.2019 року, 16.01.2020 та 21.01.2020 року, ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надіслання судових повісток. 08.11.2019 року, 28.11.2019 року та 20.01.2020 року від ОСОБА_1 до суду надходили заяви про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, оскільки ОСОБА_1 , згідно наказу в/ч НОМЕР_1 за № 270 від 07.11.2019 року було направлено в район бойового призначення для виконання службових (бойових) завдань.

За таких обставин. з урахуванням положень ст. 1, ч. 2 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, - сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення в статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 215836 від 22 жовтня 2019 року, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 215837, довідку старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції А. Красотіної, витяг з архіву порушень ПДР України, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 22 жовтня 2019 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 22 жовтня 2019 року, письмові пояснення ОСОБА_3 від 22 жотня 2019 року, рапорт поліцейського роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Запорізькій області від 22 жовтня 2019 року, переглянувши відеозапис з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, суддя дійшла наступних висновків:
В заяві, яка надійшла до суду 20.01.2020 року, окрім іншого, ОСОБА_1 вказує, що за кермом не перебував.
Судом були переглянуті відеозаписи з нагрудних камер працівників патрульної поліції з міста події, які містяться на диску, долученому як доказ до матеріалів справи, однак на даному даний відеозапису відсутнє чітке зображення особи, відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, відсутнє зображення автомобіля «ВАЗ 210994 20», державний номерний знак НОМЕР_2 , тобто, з наданого суду відеозапису неможливо встановити, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 210994 20», державний номерний знак НОМЕР_2 , саме ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_1 інкримінується відмова особи, яка керувала транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Предметом доказування винуватості особи за даним складом правопорушення є факт керування транспортним засобом та факт відмови особи від проведення огляду на стан сп`яніння.
Обов`язковою ознакою складу цього адміністративного правопорушення є факт керування особою транспортним засобом.
Як вбачається з наданого відеозапису, достовірно можна встановити, що співробітники поліції складають протокол про адміністративне правопорушення, однак чіткого зображення особи водія автомобіля на усіх відео файлах, саме як і зображення автомобіля «ВАЗ 210994 20», державний номерний знак НОМЕР_2 не видно, через що суд позбавлений можливості зробити висновок про особу, яка керувала транспортним засобом «поза розумним сумнівом», відповідно вищевказаний відеозапис не можна вважати належним доказом по справі.
Тобто, оглянутий відеозапис свідчить про те, що працівники поліції зафіксували відмову особи, яка керувала транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння не переконавшись, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.
Перелічені обставини в сукупності вказують на наявність сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення забезпечення публічного порядку та безпеки може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах автоматичну фото - та відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з автоматичної фото - та відеотехніки, що знаходиться у чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання ПДР.
В судовому засіданні оглянуто диск, долучений до справи про адміністративне правопорушення, втім з відео не вбачається:
1). Наявності автомобіля «ВАЗ 210994 20», державний номерний знак НОМЕР_2 .
2). Що саме ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом.
Відповідно до вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.
Виходячи положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Оцінюючи надані суду докази у їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення « за відсутності розумних підстав для Сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.
Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини та адміністративні правопорушення на транспорті» містяться роз`яснення, що під керуванням слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспортного засобу.
Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке інкримінується йому, не знайшов підтвердження матеріалами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, а, враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, як передбачено ч. 3 ст. 62 Конституції України, це дає підстави дійти висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.
Пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Суддя, дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, дійшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наявності підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 8, ст. 62 Конституції України, ст. ст. 9, 10, 130, 245, 247, 251, 266, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судяд -

п о с т а н о в и в:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. - закрити на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому частиною 5 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: Є.В. Стратій