ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/19801/20

Провадження № 3/947/4919/20

28.07.2020 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Чаплицький В.В., за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 Сакала С.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Балти Одеської області, громадянина України, відомості про притягнення раніше до відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення у суду відсутні, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , перебував з 08.09.2018 по 30.09.2018 на службі в Національній поліції України, на посаді поліцейського-водія взводу № 2 роти реагування батальйону №1 УПО в Одеській області, маючи спеціальне звання - старший сержант поліції, та спеціальний жетон з індивідуальним номером - 0028980, після звільнення зі служби в поліції та припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно подав електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, у наступному за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність, яка охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, чим порушив вимоги передбачені ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції». Вказані дії містять ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні вказав на необхідність подання зазначених відомостей в строк, передбачений ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав, підтвердив обставини, викладені у протоколі.

Заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 49 Закону України «Про національну поліцію», незалежно від професійних та особистих якостей, рівня фізичної підготовки та стану здоров`я на службу в поліції не можуть бути прийняті особи у випадках, визначених частиною другою статті 61 цього Закону, а також особи які: відмовляються від взяття на себе зобов`язань дотримуватися обмежень та/або від складання Присяги поліцейського, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про національну поліцію», на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України.

Відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини першої статті 3 закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є: поліцейський, тобто - ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Встановлено, що старший сержант поліції ОСОБА_1 за наказом начальника Управління поліції охорони в Одеській області від 02.08.2018 № 100 о/с, призначений поліцейським-водієм взводу № 2 роти реагування батальйону №1 Управління поліції охорони в Одеській області.

17.09.2018 ОСОБА_1 подав рапорт про звільнення зі служби в поліції з 30.09.2018,також гр. ОСОБА_1 ознайомлений з Рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби/роботи, щодо порядку подання та відповідальності за несвоєчасне подання декларацій, а саме з вимогами ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Наказом начальника Управління поліції охорони в Одеській області від 24.09.2018 № 118 о/с старший сержант поліції ОСОБА_1 за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію» звільнений зі служби в поліції. 30.09.2018 ОСОБА_1 повідомлено про звільнення та вручено йому, під особистий підпис трудову книжку, військовий квиток, довідку на військове зобов`язання для постановки на військовий огляд, витяг з наказу щодо його звільнення з повідомленням відповідно Додатку 2 до вих. ДПО № 658/43/4/01-2017 від 13.02.2017, а також, йому в чергове доведено п. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» стосовно подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті НАЗК.

Відповідно до пункту 2 Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, затвердженого Рішенням Національного агентстваз питань запобігання корупції від 06.09.2016 №19 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.11.2016 за №1479/29609), припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування є день видачі трудової книжки суб`єкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

Відповідно до листа НАЗК від 11.03.2020 № 44-01/8859/20, витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі ІТС Реєстр), послідовності дій гр. ОСОБА_2 1.1., з 01.01.2019 по 12.06.2019, у персональному електронному кабінеті не здійснював заходи щодо заповнення декларації після звільнення за 2018 рік. Лише 12.06.2019 о 21 год. 56 хв., через персональний електронний кабінет здійснив дії направлені на заповнення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, тобто рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація - «Після звільнення» та успішно подав її до НАЗК.

28.05.2020 в ІТС Реєстр (https://public.nazk.gov.ua/search) виявлено наявні декларації гр. ОСОБА_1 : щорічна за 2016 рік, подана - 09.03.2017; щорічна за 2017 рік, подана-20.02.2018; перед звільненням, подана - 03.10.2018, подана - о 16 год. 22 хв.; після звільнення за 2018 рік, подана - 12.06.2019 о 21 год. 56 хв.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089), гр. ОСОБА_1 , будучи поліцейським, повинен був подати декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, яка подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність, однак, ОСОБА_2 1.1, подав декларацію несвоєчасно 12.06.2019, та фактично не здійснив свій обов`язок щодо подання декларації за звітний період. Декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація.

Таким чином, останнім днем такого періоду є 00 годин 00 хвилин 01 квітня, тобто у вказаному випадку станом на 01.04.2019.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме - після звільнення зі служби в поліції та припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно подав без поважних причин електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік.

З пояснень ОСОБА_1 та досліджених судом матеріалів справи, поважних причин для несвоєчасного подання ОСОБА_1 , як особи, яка припинила виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2018 ріквідповідно до вимог ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», судом не встановлено.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП в повній мірі підтверджується зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення в сукупності, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення та дослідженні безпосередньо судом в під час розгляду справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст.11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

На підставі досліджених судом матеріалів суд приходить до висновку, що відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само ж і відсутність шкідливих наслідків від нього не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування вимог ст. 22 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги обставини скоєння правопорушення, особу винного, обставини які пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що призначення стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП, буде справедливим та достатнім для покарання порушника за скоєне правопорушення, та для попередження скоєння ним правопорушень у майбутньому.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.172-6ч.1, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850(вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Чаплицький В. В.