справа № 216/6326/19
провадження № 3/197/3/20
ШИРОКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

смт. Широке

Суддя Широківського районного суду Дніпропетровської області Охнач О.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, прож: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

До канцелярії суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 130014 від 06.10.2019 року щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

ОСОБА_1 звинувачується в тому, що він 06.10.2019 р. о 02:58 год. в м. Кривий Ріг, Центрально-Міський район, Дніпропетровська область, вул. Святомиколаївська, 25, керував транспортним засобом марки RENAULT TRAFIC, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме:

-запах алкоголю з порожнини рота,

-порушення мови,

-виражене тремтіння пальців рік,

та в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини його не явки суду не відомі.

Захисник Ясик І.О. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі, оскільки підстави зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_2 йому не були повідомлені і лише згодом були озвучені три, які не відповідають дійсності. Права ОСОБА_3 не роз`яснювалися, ніяких ознак сп`яніння він не мав, автомобіль зупинила поліція.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, Законом (п. 1-9 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію») визначений вичерпний перелік випадків, які надають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб. Він зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу.

Як випливає з відеозаписів, які надані поліцією суду в якості доказів у справі, права ОСОБА_1 не роз`яснювалися, хоча неодноразово констатувалося це. Сам ОСОБА_4 на відеозаписі стверджує, що йому права не роз`яснювалися і просить працівників поліції роз`яснити.

Працівниками поліції на вказаному записі озвученопідставою зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_5 є «інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення». На відеозаписі працівник поліції повідомляє, що зупинили автомобіль через крадіжки кабелю по місту. Суду не надано жодного доказу на підтвердження такого факту, як і доказів того, що на час зупинка авта у поліції були докази причетності водія/пасажирів до вчинення цих злочинів і того, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Згідно рапорту від 06.10.2020 року (а.с. 4), другою причиною зупинки є: автомобіль стоїть під знаком 3,34, в зоні, де зупинка заборонена. Однак, працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту зазначеного порушення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ПДР України.

Третьою підставою зупинки працівники поліції вважали те, що номерний знак не підсвічується, однак ці твердження спростовуються відеозаписом, на якому номерний знак підсвічується.

У відповідності до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

ОСОБА_4 (на відео) та його захисник стверджують, що авто зупинилося на вимогу поліції. Працівники поліції стверджують на відео, що це не так. В той же час на відео (звук саме на цьому шматочку запису з невідомої причини відсутній) видно, як автомобіль поліції, одразу, як авто під керуванням ОСОБА_6 повз нього, почав рухатися саме за цим автомобілем і швидко зменшило відстань між цими авто до мінімуму, зупинившись миттєво одразу після зупинки авта під керуванням ОСОБА_2 Відсутність звуку може свідчити про приховування вимоги поліції зупинитися за допомогою сигналів.

Суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 у встановленому законом порядку негайно виконав вимогу поліції про зупинку автомобіля.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність не за будь-яке порушення правил користування попереджувальними сигналами, а саме за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку і лише тоді таке порушення набуває ознак протиправності і суспільної шкідливості. Даною нормою права не передбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зупинці транспортного засобу. При цьому зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі № 537/2822/19.

Тому твердження працівника поліції (на відеозаписах) про необхідність притягнення ОСОБА_2 за таке порушення не грунтуються на Законі.

Докази наявності будь-яких ознак сп`яніння у ОСОБА_2 суду не надано. Крім того, на відео чутно його голос і його мова виразна; руки ОСОБА_2 на відео не тремтять.

Отже, вимоги працівника поліції до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про зупинку транспортного засобу є неправомірними, а вимоги щодо проходження медогляду незаконними.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 березня 2019 року (справа № 686/11314/17).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, тому необхідно закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, суддя

УХВАЛИЛА:

Закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається через Широківський районний суд Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

СУДДЯ О.В.ОХНАЧ