ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/600/20 Справа: №706/883/20 Головуючий у першій інстанції Олійник М.Ф.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 р. м.Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Підліснюка В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Христинівського районного суду Черкаської області від 19 жовтня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 14.08.2020 о 23 год. 25 хв. по вул. Наконечного в м. Христинівці керував транспортним засобом «Опель Кадет», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», показник 1,60 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР.

Тобто, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, адвокат Підліснюк В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив постанову Христинівського районного суду Черкаської області від 19.10.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасувати; справу закрити у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП; матеріали передати до Христинівського відділення поліції Уманського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області в порядку, що передбачено ст. 253 КУпАП для проведення досудового розслідування у формі дізнання згідно вимогам КПК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив те, що, на його думку, постанова суду є незаконною, підлягає скасуванню з передачею матеріалів до органів досудового розслідування з наступних підстав.

Так, 01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VІІІ від 22.11.2018, яким п. 1 Розділу І частину 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено в такій редакції: Керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, з позбавленням права керування всіма видами плавучих засобів на строк від одного до трьох років.

У зв`язку з цим дана редакція ст. 130 КУпАП оприлюднена на офіційному веб-сайті Верховної Ради України положеннями частини статті 130 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення передбачено відповідальність за керування в стані сп`яніння річковими, морськими або маломірними суднами або за відмову від проходження огляду осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами.

Відтак, положення статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не викладено в редакції, яка передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Також, цим же Законом було введено в дію ст. 286-1 КК України, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Отже, діяння передбачені ч. 1 ст. 286-1 КК України є кримінальним проступком.

Згідно ч. 1 ст. 15 КПК України, досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків - у формі дізнання в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, частиною першою ст. 298-2 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні кримінального проступку, у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 208 цього Кодексу, та лише за умови, що ця особа:

1)відмовляється виконувати законну вимогу уповноваженої службової особи щодо припинення кримінального проступку або чинить опір;

2)намагається залишити місце вчинення кримінального проступку;

3)під час безпосереднього переслідування після вчинення кримінального проступку не виконує законних вимог уповноваженої службової особи;

4)перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та може завдати шкоди собі або оточуючим.

Частиною другою ст. 298-2 КПК України, визначено, що затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок, здійснюється не більш як на три години з моменту фактичного затримання.

Затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок, передбачений статтею 286-1 КК України, з ознаками перебування у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують її увагу та швидкість реакції, здійснюється не більш як на три години з обов`язковим доставленням такої особи до медичного закладу для забезпечення проходження відповідного медичного освідування.

Отже, огляд на стан сп`яніння який проводився на місці зупинки ТЗ із застосуванням приладу «Драгер» показник якого становив 1,60 проміле у повітрі є лише підставою для затримання цієї особи у порядку ст. 298-1 КК України з обов`язковим доставленням такої особи до медичного закладу для забезпечення проходження: відповідного медичного освідування.

З врахуванням цього, апелянт вважає, що матеріали за фактом керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 поліцейським повинні були бути передані дізнавачу для внесення відомостей до ЄРДР про кримінальний проступок за ч.1 ст. 286-1 КК України та розпочати досудове розслідування у формі дізнання в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Натомість, вказані матеріали були передані до Христинівського районного суду за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, враховуючи, що подія відбулася 14.08.2020, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП у зв`язку з чим матеріали даної справи необхідно було передати до Христинівського відділення поліції Уманського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області в порядку, що передбачено ст. 253 КУпАП для проведення досудового розслідування у формі дізнання згідно вимогам КПК України.

Таким чином, на думку апелянта, інкриміноване ОСОБА_1 діяння станом на момент його вчинення не охоплювалось складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону № 2617-VIII.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду у межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга адвоката Підліснюка В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім у суді під час розгляду справи щодо нього. Копія постанови, яка була направлена 21.10.2020 (а.с.21) так ним і не була отримана. Вважаю справедливим та необхідним поновити строк на апеляційне оскарження, не зважаючи на те, що про це прямо не йдеться в апеляційній скарзі адвоката.

По суті апеляційної скарги вважаю наступне.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними у справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, та змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 не визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Однак, такі заперечення повністю спростовані, не узгоджуються із встановленими в суді першої інстанції обставинами та не підтверджені при апеляційному перегляді.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №397186 від 14.08.2020 (а.с.2);

- даними тестування на алкоголь за допомогою алкотестера «Драгер» №0448, в якому зазначений результат тесту 1.60 проміле (а.с.1);

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного за участю свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.4);

- даними письмового пояснення свідка ОСОБА_3 (а.с.5);

- даними письмового пояснення свідка ОСОБА_2 (а.с.6);

- даними копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Alkotest 6810 за № 690/305, відповідно до якого встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам експлуатаційної документації та дане свідоцтво чинне до 22 червня 2021 року (а.с.7).

Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП судом першої інстанції встановлені цілком вірно.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена зібраними та перевіреними у справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, та які узгоджуються між собою та у своєму взаємозв`язку і у своїй сукупності повністю доводять вину ОСОБА_1 ..

Доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі про те, що з 01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22.11.2018 не беру до уваги з наступних підстав.

Так, Закон України № 2617-VIII набрав чинності 01 липня 2020 року.

Разом з цим, 17 червня 2020 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон №720-IX), яким внесено зміни до Закону № 2617-VIII, відповідно до яких із Закону № 2617-VIII вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1.

У Розділі ІІ Закону № 720-IX зазначено, що «Цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII».

Закон № 720-IX був підписаний Президентом України 2 липня 2020 року та 3 липня 2020 року опублікований в газеті «Голос України».

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 397186 за ч.1 ст.130 КУпАП інспектором поліції був складений 14.08.2020.

Відповідно до вимог частини 1 статті 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Виходячи із цих положень, до осіб, які після 03 липня 2020 року вчинили правопорушення у вигляді керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддя місцевого суду застосував редакцію ч.1 ст.130 КУпАП, яка діяла під час і за місцем вчинення правопорушення.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч.ч.1,2 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини.

Таким чином, з урахуванням наведеного приходжу до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, а постанова суду є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 252, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Підліснюку В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Христинівського районного суду Черкаської області від 19 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу адвоката Підліснюка В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Христинівського районного суду Черкаської області від 19 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко