Справа № 732/521/18 Головуючий у 1 інстанції Березовський О. Д.
Провадження № 33/4823/248/20
Категорія - 33/4823/248/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участі захисника-адвоката Слєпченка С.А.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника-адвоката Слєпченка С.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 травня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 352 грн. 40 коп.

Як встановив суд, ОСОБА_1 07 квітня 2018 року о 01 год. 15 хв. в м. Городня по вул. Петрівська керував мопедом «Мустанг» без номерного знаку (не зареєстрований) в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря за адресою: м. Городня, вул. Чернігівська, буд. 26, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду захисником-адвокатом Слєпченком С.А. була подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати її, та закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження своїх вимог вказує, що суд першої інстанції підійшов до розгляду справи формально, оскільки поклав в його основу недопустимі докази.

Так, зазначає що поліцейськими було порушено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 ніякого огляду в лікарні не проходив, а на вимогу працівників поліції його пройти. Відповідав відмовою, що і вбачається з відеозапису нагрудної камери поліцейського, однак, на підтвердження огляду в медичному закладі немає жодних доказів окрім висновку, який має сумнівне походження. При цьому зазначає, що матеріали справи навіть не містять направлення на огляд в медичний заклад. Не погоджується з протоколом про адміністративне правопорушення виходячи з того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а протокол було складено за перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, тобто, викладені в ньому обставини не відповідають дійсності.

При цьому, звертає увагу суду на те, що судом було порушено право на захист його підзахисного, оскільки на час розгляду справи в суді першої інстанції останній перебував на заробітках в Республіці Польща, , а оскільки в м. Городня проживає сам, то йому ніхто не міг повідомити про судові виклики та повістки, в зв`язку з чим, не був належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього.

На підставі вищенаведених обставин, просить поновити строк на апеляційне оскарження, так як копію судового рішення отримав лише 25 червня 2020 року.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника-адвоката Слєпченка С.А. та пояснення ОСОБА_1 , які підтримали вимоги викладені в поданій апеляційній скарзі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи доводи сторони захисту про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими і, на думку суду, є поважними причинами, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів під час розгляду справи про адміністративне правопорушення виконав вимоги ст. 280 КУпАП, повно з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не зважаючи на невизнання своєї вини особою правопорушником, вона підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №034705 від 07 квітня 2018 року, який є документом що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів, відповідно до якого ОСОБА_1 07 квітня 2018 року о 01 год. 15 хв. в м. Городня, по вул. Петрівська, 37, керував мопедом «Мустанг» без номерного знаку (не зареєстрований) в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря за адресою: м. Городня, вул. Чернігівська, буд. 26, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України (а.с.2);

- даними, що містяться у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 квітня 2018 року №16, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 3);

-відомостями акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 07 квітня 20218 року, відповідно до якого мопед ОСОБА_1 було доставлено на автостоянку, а водія відсторонено від керування транспортним засобом (а.с. 5);

-відеоматеріалом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 6).

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Крім того, судом апеляційної інстанції, за для забезпечення об`єктивності розгляду справи та винесення законного і обґрунтованого рішення, було витребувано з Городнянської ЦРЛ акт медичного огляду ОСОБА_1 , на підставі якого складений висновок №16, з якого вбачається як саме проводився огляд особи правопорушника, та яким чином було встановлено в нього стан сп`яніння, що є ще одним доказом по справі з приводу наявності вини останнього у порушенні ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено з недотриманням вимогам чинного законодавства, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За правилами п. 6 діючої Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться, зокрема, лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З огляду на вище викладене, лікар Городнянської ЦРЛ, при складанні акту та висновку №16 від 07 квітня 2018 року діяв на підставі, та у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, з використанням наданих повноважень, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для встановлення наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 .

Твердження сторони захисту з приводу того, що працівниками поліції відносно його підзахисного не було складено направлення на медичний огляд на стан сп`яніння, хоча і має місце, однак, даний недолік не спростовує вини останнього у вчиненні ним інкримінованого адміністративного правопорушення, та не є підставою для скасування рішення.

Також, посилання захисника-адвоката Слєпченка С.А., викладене в апеляційній скарзі про те, що було порушено порядок огляду ОСОБА_1 , оскільки він взагалі відмовився від його проходження, є такими, що не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Так, з переглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису вбачається, що дійсно, спочатку ОСОБА_1 висловив небажання проходити огляд на стан спяніння, однак в подальшому, відповідно до письмових доказів по справі, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку особою правопорушником було пройдено, за результатами якого і було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, доводи апелянта про те, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 квітня 2018 року №16 є неналежним доказом по справі, який не можна покласти в основу рішення, не знайшли свого підтвердження, оскільки, на підставі вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що вказаний висновок є цілком належним та допустимим доказом по справі, в зв`язку з чим, в сукупності з іншими дослідженими по справі доказами, вважає за необхідне покласти в основу свого рішення, як такий, що дійсно підтверджує перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування мопедом.

Твердження сторони захисту про відсутність у діях його довірителя складу адміністративного правопорушення, є таким, що не знайшло свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження як в суді першої інстанції, так і під час перегляду справи апеляційним судом.

Така позиція щодо дій правопорушника розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Посилання адвоката Слєпченка С.А. на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції були порушені права його довірителя, оскільки розгляд справи було здійснено без особистої участі останнього, не знайшло свого об`єктивного підтвердження, оскільки ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, участь у розгляді яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте ст. 130 КУпАП до цього переліку не входить.

Крім того, оскільки права, які на думку сторони захисту були порушені під час розгляду справи в суді першої інстанції, зокрема, надання показів, долучення до матеріалів справи інших доказів, заявлення клопотання про виклик свідків, та інше, були повністю поновлені та реалізовані під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, тому, на думку апеляційного суду порушень закону, що тягнуть скасування постанови суду, як про це йде мова в поданій апеляційній скарзі, при апеляційному розгляді справи не було встановлено.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, оскільки правопорушення на транспорті характеризуються підвищеною небезпекою, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст.ст. 245, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику-адвокату Слєпченку С.А. строк на апеляційне оскарження постанови Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 травня 2018 року відносно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Слєпченка С.А. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач