Справа № 567/626/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Венгерчук А.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Острозького відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені)

встановила:

29.05.2020 близько 17 год. 20 хв. в м.Острог Рівненської області по вул.Л.Толстого, ОСОБА_1 керував автомобілем марки Ford Facus, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння 29.05.2020, коли до нього під`їхали працівники, поліції ст. лейтенант поліції ОСОБА_2 та сержант поліції Петрук ОСОБА_3 . Про вказані обставини він також повідомив останнім, що зафіксовано також на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського. Жодної «вимоги про зупинку» т/з не отримував. В час, коли до його авто під`їхав автомобіль патрульних, він перебував всередині автомобіля, де справді вживав алкогольний напій, але автомобіль в цей час не експлуатувався та він в цей день більше не мав наміру ним керувати, оскільки його авто мав забрати товариш ОСОБА_4 . Свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не були свідками керування ним транспортним засобом, оскільки свідки були залучені до участі в складанні протоколу лише після пропозиції ст. лейтенанта поліції ОСОБА_2 пройти медичний огляд.

ОСОБА_1 07.07.2020 подав клопотання про закриття провадження та просить провадження у справі відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Надалі від захисника ОСОБА_1 адвоката Хмарук Ю.М. надійшло клопотання про розгляду справи без її участі та без участі ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у частині другій статті 4 КК, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями частини другої статті 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Переживаюча (ультраактивна) дія (окремі положення нормативно-правового акту продовжують свою дію навіть після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативно-правового акта чи зміни відповідної його частини). Зокрема, ультраактивність має місце тоді, коли приписи нормативно-правового акта, який діяв раніше, поширюються на не реалізовані або не припинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акта, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникнуть після набрання ним чинності.

Виходячи із цих положень до осіб, які до 01.07.2020 вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

У свою чергу, стаття 8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Аналогічні положення містяться у частині другій статті 5 КК, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Виходячи із зазначених положень особи, які до 01.07.2020 вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності за статтею 286-1 КК, адже Законом було посилено юридичну відповідальність і замість адміністративної відповідальності було передбачено кримінальну відповідальність, яка є найбільш суворою за змістом державного примусу та правовими наслідками. Так, на відміну від статті 130 КУпАП у редакції від 07.07.2016, згідно з якою керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тощо, каралось штрафом у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, санкція статті 286-1 КК передбачає покарання у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена пунктом 6 частини першої статті 247 КУпАП, також відсутня. Згідно з цим пунктом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Звертаю увагу, що у даному пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

Тому у задоволенні клопотання про закриття провадження слід відмовити.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення від 29.05.2020 серія ДПР18 №093047, та матеріалами справи, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 29.05.2020, актом огляду від 29.05.2020, рапортом поліцейського від 29.05.2020, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 29.05.2020 відповідно до яких вони були присутні під час того, коли гр. ОСОБА_1 відмовився від проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі КП "Острозька ОПЛ", та при складанні протоколу працівниками Острозького ВП на вказаного водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Порушень працівниками поліції вимог Інструкції «Про виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а також вимог чинного законодавства, які б могли стати підставою для закриття справи, не встановлено.

Також, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З зазначених матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши усі обставини справи у їх сукупності, приходжу до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводи ОСОБА_1 та його захисника в судовому засіданні не спростовують заперечення вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, відповідно до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Відповідно до довідки Острозького відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області від 04.06.2020 №3557/202/01/12-2020, згідно електронних баз Острозького відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області Зуєнко ОСОБА_7 протягом року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ч.5, 6, 7 ст.121, ч.1 ст.122, ст.125, ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно бази даних ОСОБА_8 , ОСОБА_1 20.12.2014 отримав посвідчення водія НОМЕР_3 .

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, на якому зафіксовані події, які мали місце 29.05.2020, суд пересвідчився у тому, що в присутності двох незалежних свідків, які зафіксовані на відеозаписі, працівники поліції, на місці зупинки транспортного засобу пропонували ОСОБА_1 пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився від проходження такого огляду та відмовився від доставлення його у медичний заклад з метою проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння. Окрім того, із вказаного відеозапису чітко встановлено, що працівник поліції, у присутності двох незалежних свідків, пропонував ОСОБА_1 пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі в який вони його зобов`язалися доставити, на що останній відмовився, що також зафіксовано на відеозаписі. Також, з вказаного відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 повідомляв, що не вживав жодних алкогольних напоїв та не перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, даними вказаного відеозапису спростовуються доводи ОСОБА_1 , що він приїхав в м.Острог на вул.Л.Толстого, щоб передати керування авто своєму другові і лише там розпочав вживання алкогольних напоїв, оскільки за значний час перебування ОСОБА_1 біля свого автомобіля, жодних людей до нього не підходило, а заперечення ними обставин справи у судовому засіданні, розцінюю як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Також, слід відмовити у задоволенні клопотання про виклик свідків, оскільки свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 чітко зафіксовані на дослідженому в судовому засіданні відеозаписі та з нього встановлено, що останні повністю назвали свої анкетні дані і були представлені ОСОБА_1 та були свідками того, як ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, про що особисто засвідчили у письмових поясненнях, а порушень працівниками поліції вимог Інструкції «Про виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а також вимог чинного законодавства, які б могли стати підставою для допиту їх у судовому засіданні як свідків, не встановлено. Тому подання клопотання про виклик свідків розцінюю як затягування розгляду справи.

Окрім того, слід відмовити у задоволенні клопотання про виклик свідка ОСОБА_4 , який з пояснень ОСОБА_1 29.05.2020 мав забрати у нього автомобіль, тому він приїхав за місцем його проживання, оскільки в матеріалах справи відсутні жодні відомості про вказану особу як свідка події, яка відбувалася 29.05.2020, ОСОБА_1 вказаного дня не надав жодних письмових пояснень із вказівкою на вказану особу, яка мала отримати керування його автомобілем, як і не зазначив про цю обставину у поясненнях до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ДПР18 №093047. Також слід зауважити, що з дослідженого у судовому засіданні відеозапису події, яка мала місце 29.05.2020 не встановлено жодних осіб, які перебували разом із ОСОБА_1 біля його автомобіля, чи особисто біля самого ОСОБА_1 , а посилання ОСОБА_1 на вказану особу, розцінюю як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Також, слід визнати письмові пояснення ОСОБА_4 неналежним та недопустимим доказом по справі, оскільки у матеріалах справи досліджених у судовому засіданні, відсутні жодні відомості про ОСОБА_4 як свідка події, яка мала місце 29.05.2020 за участі ОСОБА_1 , останній жодного разу не вказав на дану особу під час складання відносно нього адміністративних матеріалів, окрім того, у зв`язку із відсутністю копії документів, які посвідчують особу ОСОБА_4 неможливо однозначно встановити, що вказана особа існує та що саме нею власноручно були написані вказані письмові пояснення.

Таким чином, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_1 повністю підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, та в судовому засіданні з досліджених доказів встановлено, що ОСОБА_1 , як особа, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення береться до уваги те, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, до адміністративної відповідальності притягується вперше.

Враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, обставини справи, з урахуванням санкцій ч.1 ст.130 КУпАП на момент вчинення адміністративного правопорушення, приходжу до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік у межах санкції, визначеної ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Крім того, згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 8, 24, 36, 40-1, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір",-

постановила:

визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що складає 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню з ОСОБА_1 в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме: в сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.