Справа №: 343/1792/20
Провадження №: 3/0343/545/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді Монташевич С.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПНОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 02.10.2019 зі строком дії до 02.10.2021, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, з неповною середнбою освітою, одруженого, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

01 жовтня 2020 року до Долинського районного суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 232469 від 27.09.2020 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній 27 вересня 2020 року о 02.52 год в м. Долина по вул. Обліски навпроти кафе "Софія" керував транспортним засобом ВАЗ 21063, н.з. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнин, нестійка хода, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він нічого не порушував, причин, щоб зупиняти його не було. Сильно п`яний не був, бо того дня пив тільки безалкогольне пиво, про що він писав у поясненнях, які йому не дали дописати. Працівники поліції огляд не проводили, порадили йому відмовитися від нього, не пропонувавши його проходити ні на місці, ні в медичному закладі. В подальшому, після оголошення перерви в судовому засіданні для витребування диску з відезаписом, оскільки запис на диску, що долучений до протоколу, не представилось можливим відтворити, ОСОБА_1 в судові засідання не з`являвся, хоча був належним чином повідомлений шляхом направлення рекомендованих листів та розміщення оголошення про виклик на офіційному сайті Судової влади України (а.с.28, 31), про що свідчать також його розписки (а.с. 16, 34).

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення в судове засідання надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 232469 від 27.09.2020, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, яке поставлено в провину ОСОБА_1 , що зазначена вище, та його пояснення про те, що "пив пиво 0,5 алког". Документи не вилучалися, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Автомобіль передано під керування ОСОБА_2 , посвідчення водія НОМЕР_4 . З протоколом ОСОБА_1 ознайомився, що засвідчив своїм підписом (а.с.1);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проводився у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей. Від огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, свідками чого були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.2);

- письмові пояснення від 27.09.2020 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вказали, що 27.09.2020 близько 03.20 годин в м. Долина по вул. Обліски їх було запрошено співробітниками СРПП Долинського ВП в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 , який в їх присутності погодився у встановленому Законом порядку пройти перевірку для визначення стану алкогольного сп`яніння, на місці зупинки за допомогою приладу "Драгер" відмовився, що засвідчили своїми підписами (а.с.3,4). У зв`язку з суперечностями у вказаних письмових поясненнях та запереченнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо їх присутності взагалі, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 викликались у судове засідання для дачі показів, однак не з`явилися, хоча були повідомлені у встановленому законом порядку про час та місце судового засідання шляхом направлення їм судових повісток за адресами, вказаними ними у письмових поясненнях, про що свідчать повідомленння про отримання поштових відправленнь ними особисто (а.с.20, 23);

- свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5616, яке чинне до 02.10.2020, та свідчить, що газоаналізатор Alcotest 6810 відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013 (а.с.8);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в Долинську ЦРЛ, складене 27.09.2020 о 03.29 год у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 не проводився (а.с.5);

- відеозапис на оптичному диску Nanotex СD+R 700МB/80МІN 52х (а.с.9), яким був переглянутий в судовому засіданні в присутності ОСОБА_1 та який складається з двох файлів: на першому файлі - видно рух автомобіля, як поліцейські під`їхали збоку до автомобіля ВАЗ. За кермом сидить ОСОБА_1 , який запитує у них, що він порушив, на що останні просять його ввімкнути габарити і він сам зрозуміє, що порушив. Далі запис продовжується, однак не відтворюється; другий файл - взагалі неможливо відтворити.

На запит суду Долинським ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області (а.с.19) надано оптичний диск з відеозаписом відносно ОСОБА_1 від 27.09.2020 за ч.1 ст. 130 КУпАП Nanotex СD+R 700МB/80МІN 52х (а.с.22), який також був відтворений у судовому засіданні під звукозапис, однак виявився порожнім, на ньому були відсутні будь-які файли, що було відмічено у протоколі (журналі) судового засідання.

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення , його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини","Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

При цьому, Європейський суд зазначав про те, що санкція у виді позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».

Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вищевказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП, обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

КУпАП визначає форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення і рішення (постанови), що приймається в конкретній справі.

У них, зокрема, мають бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

Предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, та які визначають його суть.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи вина особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення. При цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які, відповідно до чинного законодавства, представляють собою будь-які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для вирішення справи по суті.

Отже, повертаючись до обставин даної справи, суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП, в тому числі, передбачає відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що в даному випадку ставиться в провину ОСОБА_1 .

Так, в цій ситуації ОСОБА_1 повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надав пояснення, в яких, зокрема, стверджував, що пройти огляд йому взагалі не пропонували, що відповідно до статті 251 КУпАП може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

З іншої сторони, надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 232469 від 27.09.2020, відеозапису і письмовим поясненням свідків, які додані до протоколу, суд звертає увагу на таке.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Крім цього, постановою Кабінетом Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 затверджено Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Таким чином законодавство чітко регламентує огляд водія на визначення стану сп`яніння, дотримання визначеної процедури та порядку якого є однією з підстав для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень розділу I та II вказано Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п.6 розділу І)

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.7 розділу І).

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п.3 розділу ІІ).

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п.5 розділу II).

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви (п.6 розділу II).

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2). У випадку встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (п.10 розділу II).

Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством (п.11 розділу II).

Аналогічне викладено і у вказаному Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, в якому, серед іншого вказано, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам (п.6). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8).

Однак, з аналізу протоколу про адміністративне правопорушення та долучених до нього доказів, суд встанови таке:

- письмові пояснення свідків суперечливі, зокрема, спочатку в них зазначено, що водій погодився у встановленому порядку пройти огляд, після чого, що на місці відмовився від такого огляду. Про лікувальний заклад взагалі нічого у них не йдеться. Відповідно будь-яка інформація чи пропонувалося, у разі відмови на місці від огляду на визначення стану сп`яніння, проїхати в медичний заклад, встановити не представляється можливим. Свідки в судове засідання для дачі показань не з`явилися, а відтак такі їх письмові пояснення, за умови, що вони не підтверджені іншими доказами, не можуть бути взяті до уваги судом;

- відеозапис, частину якого вдалося відтворити, містить дані лише про те, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зупинили працівники поліції. Про те, що встановлювалися особи свідків, що в їх присутності особі-правопорушнику пропонувалося пройти огляд на місці зупинки чи проїхати в медичний заклад і особа відмовилася, на відтвореному відео немає жодних даних.

Крім того, згідно з п.3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 №100, встановлено, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Відповідно до п.5 розділу II цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Аналогічне вказано і в пункті 5 розділу II та пункті 2 розділу III Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженій наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, а саме, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка (відеозапис) ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 (справа №216/5226/16-а(2-а/216/33/17), адміністративне провадження №К/9901/20315/18) відеозапис може бути прийнятий до уваги судом, якщо він відображає відомості про вчинення правопорушення, а не лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови.

Отже, з долучених відеозаписів, один з яких вдалося відтворити частково, а на іншому взагалі немає жодних відеофайлів, неможливо встановити факт відмови водія від проходження огляду та дотримання працівниками встановленої законом процедури проведення огляду, відтак його не можна вважати належним та допустимим доказом.

Варто зауважити, що п. 1-9 ч. 1 ст. 35 Законом України «Про Національну поліцію» визначений вичерпний перелік випадків, які надають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб. У кожному разі працівник поліції зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки.

На долученому відеозаписі (першому диску) чітко чути як водій запитує причину зупинки, на що працівники поліції вказують "ввімкнути габарити, вийти з автомобіля і він зрозуміє, що порушив", проте немає даних, що причину зупинку ОСОБА_1 чітко повідомили.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Таким чином, наведені факти відповідно до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

З наданих доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відсутні належні докази дотримання процедури огляду водія на стан сп`яніння та відмови водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного, ст.ст. 1, 9, 23, 33, 130, 251, 252 КУпАП, та, керуючись ст.ст. 40-1, 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя С.М. Монташевич