Справа № 487/359/20
Провадження № 3/487/444/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Кузьменко В.В., за участю секретаря Акімової Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , керівник ТОВ «АГАРТІ-1», РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

27.12.2019 року головним державним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Дніпровсько-Новомосковського управління ГУДСП у Дніпропетровській області Петренко М.В., відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-2 КУпАП, про те, що ОСОБА_1 здійснила неналежний контроль за поданням платіжного доручення до установ банку на перерахування згідно податкової декларації з ПДВ за вересень 2019 р. по строку сплати 30.10.2019 року в сумі 72365 грн. Заборгованість на 30.10.2019 року склала 13644 грн., чим порушено п.57.1 ст.37, п.203.2 ст.203 ПК України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила та не надала клопотання про відкладення розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. При цьому, у відповідності до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

В силу ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

У протоколі №121 складеному 27.12.2019 року, відсутні анкетні данні ОСОБА_1 та протокол не містить підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про роз`яснення йому прав.

Також, в порушення ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів доданих до протоколу вбачається, що ОСОБА_1 викликалась до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, проте дані про вручення такого повідомлення відсутні.

Таким чином протокол складений головним державним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Дніпровсько-Новомосковського управління ГУДСП у Дніпропетровській області Петренко М.В. із порушенням вимог КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.163-2 КУпАП настає у випадку неподання або несвоєчасного подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Проте, в судовому засіданні не було здобуто достатньою доказів, щодо порушення ОСОБА_1 встановленого законом порядку подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, у такому вигляді не може вважатись допустимим доказом по справі, а відповідно не може бути предметом судового розгляду.

Суд будучі органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Таким чином, з огляду на наведене, протокол про адміністративне правопорушення №121 від 27.12.2019 року у такому вигляді не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які відповідно до положень ст.62 ч.3 Конституції України тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

З наведених мотивів та враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, справа підлягає закриттю за відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, 283-285 КпАП України

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Заводського районного суду

м. Миколаєва В.В.Кузьменко