П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Зими А.Б.

розглянувши матеріали, які надійшли з Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цюрупинськ Херсонської області, громадянина України, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №092260, за змістом якого він 08.10.2020 р. близько 17:38 години, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: у стані алкогольного сп`яніння погрожував фізичною розправою дружині та дітям, зламав вхідні двері.

Дії ОСОБА_1 відповідно до вказаного протоколу кваліфіковано ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, заперечував проти обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Пояснив, що на даний момент вони перебувають в стадії розлучення та визначення місця проживання їх спільної дитини. Він періодично навідує дитину та приносить продукти харчування. Потерпіла не дотримується чистоти дитина неохайна, в квартирі дуже брудно. 08.10.2020 р. він дійсно пред`явив з цього приводу претензію, але саме потерпіла стала виштовхувати його з квартири. Заперечив, що перебував в стані алкогольного сп`яніння. На обґрунтування своєї позиції надав фото із зображенням безладу в квартирі потерпілої.

Під час судового засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 08.10.2020 р. ОСОБА_1 дійсно приніс для дитини продукти, проте без її дозволу став фотографувати квартиру, вона стала його виштовхувати, на що він став бити ногою в двері. Зазначила, що дійсно ОСОБА_3 в стані алкогольного спяніння не перебував, хоча представники поліції наполягали на тому, щоб вона про це зазначила.

Так вина ОСОБА_1 відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №092260 від 22.10.2020 р., в якому викладено обставини вчиненого адміністративного правопорушення;

-заявою від 08.10.2020 р., відповідно до якого ОСОБА_2 просить поліцію прийняти міри відносно її чоловіка ОСОБА_1 , який погрожував їй фізичною розправою, ображав лайкою, перебуваючи у сильному алкогольному сп`янінню, про що також зазначено в її письмових поясненнях.

Опитана судом інспектор ювенальної поліції ОСОБА_4 під час судового розгляду пояснила, що потерпіла перебуває на обліку в Службі у справах дітей, оскільки її діти опинились в складних життєвих обставинах. Дійсно за місцем проживання потерпілої та дітей антисанітарія, а складанню протоколу передувала сварка між потерпілою та ОСОБА_1 , оскільки він фотографував квартиру.

Представник Служби у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради Тушенцева О.А. під час судового розгляду розяснила, що відносно ОСОБА_2 вирішується питання щодо позбавлення батьківських прав. Претензій до ОСОБА_1 зі сторони Служби немає, оскільки він дійсно намагається приймати участь у вихованні дитини і вирішує питання визначення місця проживання саме з ним. ОСОБА_2 належних умов проживання своїм дітям не забезпечує, діти занедбані, а вона зі свого боку не заперечує проти позбавлення її батьківських прав.

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, за диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Спеціальним Законом, який визначає відповідні поняття, що застосовано у вищевикладеній нормі, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 р. №2229-VIII (далі Закон), відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється на подружжя. За змістом ч. 3 ст. 3 вбачається, що однією з передумов розповсюдження дії зазначеного закону на взаємовідносини між особами є пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних права та обов`язків, за умови спільного проживання.

Оцінюючи ж показання як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і потерпілої, суд приходить до висновку, що 08.10.2020 р. між останніми виник конфлікт з приводу умов проживання їх спільної неповнолітньої дитини.

Обов`язок довести, що вчинене психологічне насильство могло завдати або завдало шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілого покладається на посадову особу, яка складає протокол про адміністративне правопорушення. Разом з тим протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали не свідчать про те, що ОСОБА_1 застосував психологічне насильство, яке могло завдати чи завдало шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілої. Фактично матеріали справи обґрунтовані лише позицією потерпілої без належного обґрунтування іншими доказами, такими як покази свідків, аудіо або фотоматеріали, які могли б засвідчити факти домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_1 . Досліджені судом докази свідчать лише про факт конфлікту, обмовленого умовами проживання самої потерпілої та її неповнолітніх дітей.

Крім того, судом, окрім викладеного, враховується і наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У той же час події, описані в протоколі мали місце 08.10.2020 р. і відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, особи причетні до вчинення викладених в ньому дій були встановлені того ж дня, про що свідчать і пояснення потерпілої, проте протокол складено лише 22.10.2020 р., тобто поза межами строків, визначених ст. 254 КУпАП.

Відповідно до позиції Верховного Суду від 31.01.2019 р. в справі №760/10803/15-а аналіз правових положень ст. ст. 254, 268 КУпАП дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як затри доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право користуватися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Позбавлення особи можливості реалізувати надані їй права, які передбачені статтею 268 КУпАП, на думку суду касаційної інстанції, не має форму незначних процедурних порушень, а є беззаперечною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено поза межами визначеного законом строку, тому посилання на останній, як доказ вчинення адміністративного правопорушення є неможливим.

З огляду на викладене, суд вважає, що достатніх доказів на обґрунтування висновків протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.

У свою чергу Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, ч. 1 ст. 173-2, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська