Справа № 461/8095/20 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/1748/20 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 16 листопада 2020 року,

встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львова від 16 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в користь ДСА України судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Згідно постанови 19.09.2020 року о 10 год. 15 хв. у м.Львові по вул. Лазнева, 3А ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Tiguan НОМЕР_1 не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль Audi Q5 НОМЕР_2 водій якого є ОСОБА_2 . Внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

При цьому, 19.09.2020 року о 10 год. 15 хв. у м.Львові по вул. Лазнева,3А ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Tiguan НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, тремтіння рук та різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проведення огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер Alko test на місці зупинки транспортного засобу та від проходження огляду в медичному закладі у встановленому законом порядку останній відмовився у присутності двох свідків.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану постанову.

В обґрунтування покликається на те, що вищенаведена постанова винесена із грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом об`єктивно не встановлено причину ДТП. Крім цього, вказує, що судом першої інстанції не враховано пояснення ОСОБА_1 про те, що у момент ДТП його автомобіль був припаркований і останній не знаходився за кермом свого автомобіля, а перебував на відстані 100-200 метрів від ДТП. Звертає увагу, що судом першої інстанції не враховано факту, що у матеріалах справи відсутні дані із реєстраторів під час вчинення ДТП, а також відсутні пояснення свідків даної ДТП. Підкреслює, що факт ознайомлення ОСОБА_1 та відсутність заперечень чи зауважень щодо порушень працівниками поліції законодавства, а також не заявлення ОСОБА_1 про невідповідність внесених до протоколів даних чи порушень порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння не можуть слугувати додатковими підставами для суду доведення вини ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи № 461/8095/20, заслухавши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст.252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

В силу положень ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР 18 №033912 від 19 вересня 2020 року, серії ДПР18 №033911 від 19 вересня 2020 року; схемою місця ДТП від 19 вересня 2020 року; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 19.09.2020 року, направленням на огляд ОСОБА_1 від 19.09.2020 року та іншими матеріалами справи.

Водночас щодо висновків судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, то такі доведені зібраними у справі належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що вищенаведена постанова суперечить вимогам закону, є необґрунтованою та такою, що не відповідає засадам верховенства права спростовуються наявними матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Посилання апелянта на те, що в матеріалах справи відсутні пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , то такі є безпідставними та спростовуються матеріалами справи (а.с.4-5).

Крім цього, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вказав, що не визнає свою вину, відмовився від проходження перевірки на стан сп`яніння, так як нікуди не їздив. Пояснив, що 19 вересня 2020 року разом із ОСОБА_5 пішли на екскурсію, повернули до автомобіля та побачили, що зіткнулись два автомобіля.

Проте в суді першої інстанції ОСОБА_1 визнав факт ДТП, крім цього зазначив, що після ДТП спав в машині, при цьому не знав, коли відбулось ДТП.

Вищенаведені розбіжності у показах ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції розцінює як спосіб захисту та уникнення останнього відповідальності за вчинене правопорушення.

Всупереч твердження ОСОБА_1 суд першої інстанції об`єктивно та неупереджено дослідив всі наявні докази, які містяться в матеріалах справи, дав їм належну оцінку щодо їх достовірності та достатності для висновків суду по суті справи щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи судом першої інстанції не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 16 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич