Провадження №3/760/846/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., за участю секретаря Хліменкової А.Л., представника Київської міської митниці ДФС Грабчака П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Київської міської митниці ДФС про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянки Російської Федерації для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий 09.07.2019, яка прописана (зареєстрована) за адресою: АДРЕСА_1 , працює в студії краси «Сплетніца», у зв`язку з порушенням митних правил, передбачених ст.471 МК України,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу 0845/10000/19 про порушення митних правил від 22.11.2019, вбачається, що 22.11.2019 о 13 год. 10 хв. в зоні митного контролю «Приліт» терміналу А митного посту «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС України при здійсненні митного контролю пасажирки та багажу рейсу EG 235 сполученням «Рим - Київ» для проведення вибіркового митного контролю було зупинено громадянку ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ).

Для здійснення митних формальностей пасажирку було запрошено до службового приміщення для проведення огляду багажу та ручної поклажі, при усному опитуванні громадянкою було заявлено, що вона переміщує нові речі на суму більше 1000 євро.

Під час проведення митного контролю було встановлено, що громадянка ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) разом із своїм громадянським чоловіком ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ), переміщували через митний кордон одне місце багажу та два місця ручної поклажі. В ході проведення митного огляду було встановлено, що окрім особистих речей в багажі знаходились: новий чоловічий одяг та новий жіночий одяг загальною вартістю на 2977 євро. Зі слів гр. ОСОБА_3 здійснив покупки на суму до 1000 євро, а гр. ОСОБА_1 здійснила покупки на суму 1977 євро. Норму на 1000 євро на одну особу громадянам було пропущено.

За квитанцією МД-1 КВА480833 за нові товари сплачені митні платежі на суму 8 389,13 грн.

Товари переміщувались без ознак приховування.

Своїми діями пасажирка - ОСОБА_1 порушила встановлений Митним кодексом України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а саме, обравши формою проходження митного контролю - проходження через «зелений коридор», перемістив товари в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

В наданих письмових поясненнях від 22.11.2019 ОСОБА_1 зазначила, що порушення вчинено у зв`язку з незнанням митного законодавства України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджуються фактичними даними протоколу про порушення митних правил, а саме: протоколом про порушення митних правил № 0845/10000/19, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, ручної поклажі та багажу від 22.11.2019 № UA100160/2019/353 та письмовими поясненнями від 22.11.2019.

Отже, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ст.471 МК України, у зв`язку з чим відносно останнього складено протокол про порушення митних правил № 0845/10000/19.

Представник Київської міської митниці ДФС у судовому засіданні пояснив, що гр. ОСОБА_1 порушила митні правила, у зв`язку з чим відносно останнього складено протокол про порушення митних правил №0845/10000/19 за ст.471 МК України. Протокол підтримав в повному обсязі та просив гр. ОСОБА_1 визнати винною за порушення митних правил, передбачених ст.471 МК України.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце судового засідання. Причини неявки суду не відомі.

Враховуючи вимоги ст.526 МК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Згідно ч.1 ст.485 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Судом встановлено, що 22.11.2019 о 13 год. 10 хв. в зоні митного контролю «Приліт» терміналу А митного посту «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС України при здійсненні митного контролю пасажирки та багажу рейсу EG 235 сполученням «Рим - Київ» для проведення вибіркового митного контролю було зупинено громадянку ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ).

Під час проведення митного контролю було встановлено, що громадянка ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) разом із своїм громадянським чоловіком ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ), переміщували через митний кордон одне місце багажу та два місця ручної поклажі. В ході проведення митного огляду було встановлено, що окрім особистих речей в багажі знаходились: новий чоловічий одяг та новий жіночий одяг загальною вартістю на 2977 євро. Зі слів гр. ОСОБА_3 здійснив покупки на суму до 1000 євро, а гр. ОСОБА_1 здійснила покупки на суму 1977 євро. Норму на 1000 євро на одну особу громадянам було пропущено.

Товари переміщувались без ознак приховування.

За квитанцією МД-1 КВА480833 за нові товари сплачені митні платежі на суму 8 389,13 грн.

Відповідно до положень ст.486 МК України та ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з приписами ст.489 МК України та ст.289 КУпАП, при розгляді справи підлягають з`ясуванню: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.366 МК України, митний контроль товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України громадянами здійснюється за двоканальною системою.

Згідно ч.1 цієї статті, двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Відповідно до п.4, п.5 ст.366 МК України, громадянин самостійно обирає «зелений коридор» або «червоний коридор» для проходження митного контролю.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Частиною 3 ст.197 МК України передбачено, що обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватися Національним банком України.

Своїми діями пасажирка - порушила встановлений Митним кодексом України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а саме, обравши формою проходження митного контролю - проходження через «зелений коридор», перемістив товари в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що порушення вчинено у зв`язку з незнанням митного законодавства України.

Водночас, вирішуючи питання про накладення на гр. ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.466 МК України, адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 1 ст.487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Стаття 33 КУпАП визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до санкції ст.471 МК України, вчинення порушення митних правил передбаченого диспозицією даної норми, тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Так, відповідно до ч.1 ст.1 МК України, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

В той же час, згідно з ч.2 ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм правом. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошує, що держава при конфіскації майна зобов`язана додержуватися, зокрема третього критерію правомірності позбавлення майна (балансу інтересів), визначеного ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 09.06.2005 у справі «Бакланов проти Російської Федерації»; від 24.03.2005 у справі «Фрізен проти Російської Федерації»; від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України»; від 06.11.2008 у справі «Ізмайлов проти Російської Федерації»; від 23.09.1982 у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується обставин кожної конкретної справи, а тому повинен бути встановлений щодо кожного конкретного суб`єкта у кожній справі на підставі безпосередньо з`ясованих обставин і фактів.

Виходячи з наведених положень закону та з урахуванням обставин справи суддя вважає, що в якості основного стягнення до гр. ОСОБА_1 підлягає застосуванню штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Закон не містить застережень щодо можливості іншого порядку переміщення предметів, щодо яких встановлено заборону чи обмеження.

Разом з тим, нові речі до ввезення в Україну не заборонені та не обмежені, тому конфіскації не підлягають.

Товари не вилучались. З частини вартості, що перевищує еквівалент 1000 євро на одну особу громадянка ОСОБА_1 самостійно забажала сплатити митні платежі за квитанцією МД-1 КВА480833 від 22.11.2019.

За таких обставин, вбачається за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 420 гривні 40 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8, 33, 265, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.3, 196, 197, 366, 370, 374, 466, 471, 485-487, 495, 527 Митного кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у порушенні митних правил, передбачених ст.471 Митного Кодексу України.

Застосувати до гр. Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1700 грн, який необхідно сплатити на наступні реквізити: Одержувач: Управління Державної казначейської служби України у Солом`янському районі; Код ЄДРПОУ одержувача: 38050812; р/р № UA6526010; Банк одержувач: ГУ ДКСУ у м. Києві; МФО: 899998. Призначення платежу: від (ПІБ) за ПМП від ____№______та постанови суду від ___.___.20__№___, код 050.

Стягнути з гр. Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп., які підлягають сплаті на наступні реквізити: УК у Солом`янському районі/Солом`янський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38050812, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя - Г.О. Козленко