Справа № 567/475/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В. , з участю секретаря Клімович О.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника - адвоката Шаповала М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог матеріали, які надійшли від Острозького ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, працює начальником механізованого зерносховища ТОВ «ІДЕК-2006» (зі слів), місце проживання : АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ст.122-2, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

(права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені),

встановив:

23.04.2020р. о 06 год. 10 хв. ОСОБА_1 в м.Острог по проспекту Незалежності Рівненської області керував автомобілем марки «Skoda Oktavia A7», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору продубльованого за допомогою звукової сигналізації, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_4 , шляхом утворення штучного затору.

Окрім того, 23.04.2020р. о 06 год. 10 хв. ОСОБА_1 в м.Острог по проспекту Незалежності Рівненської області керував транспортним засобом марки «Skoda Oktavia A7», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на предмет визначення стану алкогольного сп`яніння проводився в КП «Острозька обласна психіатрична лікарня", що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 31 від 23.04.2020 р.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП. У наданих суду поясненнях зазначив, що у день та час, вказаний у протоколі він повертався зі своїми знайомими додому, керуючи автомобілем він почув звукову сирену поліцейського автомобіля, однак вважав, що сирена була подана іншому автомобілю, що рухався попереду нього, а тому звернув праворуч на територію районної лікарні. Після того як помітив, що патрульний автомобіль продовжує рухатись за ним, він вирішив зупинитися, та після зупинки до нього було застосовано спецзасіб у вигляді газового балончика. В подальшому працівники поліції вказали йому на необхідність пройти огляд на стан сп`яніння, який він погодився пройти у медичному закладі. На місці зупинки огляд не проводився та свідків при цьому не було. Після приїзду до медзакладу медпрацівник надав йому газоаналізатор із вставленою трубкою для здійснення продуву, після виконання продуву він не бачив показу газоаналізатора, оскільки у нього було печіння в очах в результаті раніше застосованого до нього газового балончика. Вважає, що на місці зупинки було порушено порядок його огляду на стан сп`яніння через відсутність свідків, а з приводу освідчення у медичному закладі у нього існують сумніви щодо дійсності показів алкотестера. З приводу притягнення його до відповідальності за невиконання вимоги працівників поліції про зупинку транспортного засобу вказав, що керуючи автомобілем він не чув звукові сигнали патрульного автомобіля, оскільки в керованому ним автомобілі гучно грала музика та він не бачив проблискових маячків. Зазначив, що у його діях формально присутні ознаки адміністративного правопорушення, однак у його діях був відсутній умисел на невиконання такої вимоги. У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 свою провину не визнав та вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Шаповал М.С. в судовому засіданні вказав на наявність підстав для закриття провадження у справі, обгрунтовуючи тим, що освідчення ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено з порушенням встановленого порядку та в матеріалах справи відсутні відомості на підтвердження коректної роботи застосованого при освідченні ОСОБА_1 алкотестера «Алкофор 307», окрім того зазначив, що за відсутності умислу ОСОБА_1 на невиконання вимоги поліцейського про зупинку автомобіля, відсутні і підстави для притягнення його до відповідальності. У зв`язку з наведеним вказав на наявність підстав для закриття провадження у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника - адвоката Шаповала М.С. на спростування обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд при вирішенні питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності виходить з наступного.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. №1452/735 та «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103.

Відповідно до вказаних нормативно-правових актів оглядові на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння згідно з ознаками такого стану, встановленими у вищезгаданій Інструкції, затвердженій спільним наказом МВС України та МОЗ України.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із змісту Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та Направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу, ознаками алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, запах алкоголю з порожнини рота.

Тобто працівники поліції вказали підстави у зв`язку з якими вони вважають, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_1 , не бажаючи проходити освідчення на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера, вказав про свою згоду пройти таке освідчення виключно у медичному закладі.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що після зупинки керованого ОСОБА_1 автомобіля, йому як водію було вказано про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння з чим він погодився, працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти освідченняна місці зупинки транспортного засобу, на що він також погодився (файлPICT0003 10:20хв., 11:50 хв. - 12:00 хв.). В подальшому ОСОБА_1 повторно двічі було запропоновано пройти освідчення на стан сп`яніння на місці зупинки із залученням двох свідків, проте він відмовився та вказав про свою згоду пройти таке освідчення лише в медзакладі (файлPICT0002 00:00 хв. - 00:45 хв., 01:50 хв. - 02:05 хв.). Після прибуття у медзаклад ОСОБА_1 продув алкотестер, показ якого становив 1,29 проміле, та ОСОБА_1 після проведення освідчення не заперечував проти результатів проведеного освідчення на стан сп`яніння (файлPICT0001 04:25 хв. - 04:50 хв.).

Згідно акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 23.04.2020р., складеного лікарем КП «Острозька ОПЛ», який проводив обстеження ОСОБА_1 , у останнього о 06 год. 45 хв. встановлено : поведінка роздратована, шкіра бліда, у вимові порушена артикуляція, присутня змазаність мови та сильний запах алкоголю з рота на відстані. При обстеженні ОСОБА_1 використувався прилад «АлкоФор 307», показ якого при проведенні освідчення ОСОБА_1 становив 1,29 проміле.

На підставі даного акту складено висновок КП «Острозька ОПЛ» № 31 від 23.04.2020р. щодо перебування ОСОБА_1 23.04.2020р. о 06 год. 50 хв. у стані алкогольного сп`яніння. З досліджених судом матеріалів справи встановлено, що прилад «АлкоФор 307» з використанням якого у медзакладі проводилося освідчення ОСОБА_1 є сертифікованим приладом, який пройшов повірку, за результатами якої такий засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам технічної документації, що підтверджується сертифікатом перевірки ДП «Укрметртестстандарт» від 28.11.2017р. (сертифікат дійсний до 28.11.2027 р.), свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки ДП «Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» №7А/121 від 28.05.2020р. (свідоцтво дійсне до 28.05.2021р.)

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 333664 від 23.04.2020р., ОСОБА_1 цього дня о 06 год. 10 хв. в м.Острог по проспекту Незалежності Рівненської області керував транспортним засобом марки «Skoda Oktavia A7», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на предмет визначення стану алкогольного сп`яніння проводився в КП «Острозька обласна психіатрична лікарня», що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 31 від 23.04.2020 р.

Суд не приймає до уваги доводи захисника Шаповала М.С. на підтвердження спростування провини ОСОБА_1 , в яких він вказував на порушення працівниками поліції встановленого порядку проведення освідчення, виходячи з наступного.

Згідно «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. №1452/735, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (пункт 6 розділу ІІ Інструкції), водночас положеннями вищевказаної Інструкції не передбачено необхідності залучати свідків для їх участі при проведенні освідчення особи на стан сп`яніння у разі проведення такого освідчення у медичному закладі.

В ході судового розгляду встановлено, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти освідчення на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля із залученням свідків, проте ОСОБА_1 відмовився пройти такий огляд на місці зупинки та вказав про своє бажання бути оглянутим у медичному закладі.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що огляд ОСОБА_1 на предмет виявлення стану алкогольного сп`яніння був проведений у відповідності до вимог чинного законодавства та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. №1452/735.

Суд звертає окрему увагу на те, що з дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції робив наполегливі спроби вплинути на працівника поліції та пропонував йому вирішити ситуацію, у якій він опинився, переслідуючи мету уникнути від відповідальності, вказуючи, що готовий заплатити грошові кошти, що розцінюється судом як намагання ОСОБА_1 схилити працівника поліції на сприятливе до себе ставлення та у позапроцесуальний спосіб уникнути передбаченої законом відповідальності (файл РІСТ0002 03:30 хв. - 08:00 хв.).

При вирішенні питання про наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, суд виходить з наступного.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №333663 від 23.04.2020р., іншими матеріалами справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД № 333663 від 23.04.2020р., ОСОБА_1 цього дня о 06 год. 10 хв. в м.Острог по проспекту Незалежності Рівненської області керував автомобілем марки «Skoda Oktavia A7», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору продубльованого за допомогою звукової сигналізації, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_4 , шляхом утворення штучного затору.

Обставини, викладені у протоколі підтверджуються переглянутим у судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що патрульний автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_4 , з увімкненою звуковою сигналізацією та проблисковими маячками синього та червоного кольору, здійснював переслідування керованого ОСОБА_1 автомобіля, та переслідування тривало близько 5 хв. до моменту створення патрульним автомобілем штучного затору біля транспортного засобу марки «Skoda Oktavia A7», реєстраційний номер НОМЕР_3 , керованого ОСОБА_1 (файл PICT0003 00:00 хв. - 04:30 хв.).

Згідно п.2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п.3.2 ПДР України у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Якщо на такому транспортному засобі увімкнено проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобов`язані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі). На дорозі з розділювальною смугою цю вимогу зобов`язані виконати водії транспортних засобів, що рухаються в попутному напрямку.

Згідно п.8.9 «б» ПДР України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою, зокрема, увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

З огляду на встановлені вище обставини справи, зокрема те, що ОСОБА_1 керував у стані алкогольного сп`яніння, та з урахуванням передбаченого ПДР України обов`язку водія зупинитися у разі наближення транспортного засобу з увімкненими проблисковими маячками синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу, що ОСОБА_1 виконано не було, а відтак суд приходить до переконання, що в останнього, не зважаючи на його пояснення в яких він заперечував свою вину, існував умисел на невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, та вказані дії були спрямовані на уникнення від відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В ході судового розгляду не встановлено підстав вважати, що поліцейські СРПП №1 Острозького ВП ГУНП в Рівненській області Касимович А.В. та ОСОБА_2 , перебуваючи при виконанні службових обов`язків, діяли упереджено по відношенню до ОСОБА_1 , переслідуючи інші цілі, а ніж передбачені законодавством у випадку виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння.

Згідно довідки Острозького ВП ГУНП в Рівненській області від 05.05.2020р. №3031/202/01/12-2020, ОСОБА_1 23.04.2020р. притягувався до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, відповідають вимогам достатності, допустимості та належності та підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.4 та п.2.9 «а» ПДР України, та відповідно наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції закону, яка діяла на дату вчинення правопорушення).

У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Таким чином, факт скоєння вказаних правопорушень за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав вважати їх недопустимими суд не вбачає.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 порушив п.2.4 ПДР України, а саме, він як водій транспортного засобу не зупинився на вимогу поліцейського, окрім того порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а тому в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції закону, яка діяла на дату вчинення правопорушення).Окрім того, відповідно до ст.16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції закону, яка діяла на дату вчинення правопорушення).

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілем є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Так, згідно правового поля України (п.2.9 «а» ПДР України, ст.16 Закону України «Про дорожній рух») водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та згідно ст.130 КУпАП у разі порушення встановлених заборон - водій несе встановлену відповідальність.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення враховується особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність та характер вчиненого правопорушення. Так, не зважаючи на загально прийняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, ОСОБА_1 вчинив грубе порушення правил дорожнього руху, перевищення ОСОБА_1 норми показника алкогольного сп`яніння було допущено ним більш як у 6 разів від мінімально допустимого показника, ОСОБА_1 як водій повинен був розуміти існуючі додаткові обмеження щодо вживання спиртних напоїв особами, які здійснюють керування транспортними засобами, однак знехтував та проігнорував такими обмеженнями.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень не встановлено. При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності, за віком та станом здоров`я є працездатним, водночас судом також враховується характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - вчинене ОСОБА_1 правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху, допущене ним правопорушення є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку для учасників дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, а тому з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП суд вбачає фактичні та правові підстави для застосування адміністративного стягнення згідно санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка передбачає стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.23, 24, 40-1, ст.122-2, ч.1 ст.130, ст.ст.221, 276, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачені ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП та із застосуванням ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме у сумі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 23.07.2020 р.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.