Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби України Селеша О.Я., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби України Балана І.В. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08. 12. 2020.

Цією постановою провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Цією ж постановою товари, вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил №1560/30500/20 від 04. 10. 2020, а саме: освітлювальні прилади торгівельної марки «LANDA illuminotecnica», Арт. LY30PROMHA101 (5W-3000K-220-240 Vac), іноземного виробництва, у загальній кількості 41 шт.; освітлювальні прилади торгівельної марки «LANDA illuminotecnica», Арт. НОМЕР_1 (10W-3000K-24 V DC), іноземного виробництва, у загальній кількості 45 шт.; освітлювальні прилади торгівельної марки «LANDA illuminotecnica», Арт. TU60000THA7Z1 (20W-3000K-24 V DC), іноземного виробництва, у загальній кількості 15 шт. ; комплект кріплень до освітлювальних приладів торгівельної марки «LANDA illuminotecnica», Арт. 00A6001.02, іноземного виробництва, у загальній кількості 60 шт., всього 161 шт. повернуто ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або його представнику для належного митного оформлення.

Із протоколу про адміністративне правопорушення № 1560/30500/20 від 04. 10. 2020 вбачається, що 04. 10. 2020 о 05 год. 13 хв., в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» митного посту «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав мікроавтобус марки «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 319 CDI», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що повертався з Італії (м. Віченца), де перебував у приватних справах, в Україну.

Формою проходження митного контролю ОСОБА_2 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «червоний коридор».

-2-

На прохання заповнити митну декларацію всі громадяни України, що переміщувалися в мікроавтобусі, окрім водія ОСОБА_2 , відмовилися, у зв`язку з тим, що при усному опитуванні повідомили про відсутність товарів, які підлягають декларуванню та відповідно про те, що заповнювати митну декларацію для письмового декларування товарів їм не потрібно.

ОСОБА_3 було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав свої паспортні дані, відомості про транспортний засіб, наявність особистих речей (одяг та речі особистого призначення, взуття невизначеного виробника і місця походження) у кількості 108 місць.

При усному опитуванні ОСОБА_2 підтвердив відомості, вказані ним у митній декларації, та заперечив наявність будь-яких інших товарів, які підлягають письмовому декларуванню, в тому числі таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено.

В ході митного контролю особистих речей ОСОБА_2 було виявлено незаявлені в митній декларації товари іноземного виробництва а саме: освітлювальні прилади торгівельної марки «LANDA illuminotecnica», Арт. LY30PROMHA101 (5W-3000K-220-240 Vac), іноземного виробництва у загальній кількості 41 шт.; освітлювальні прилади торгівельної марки «LANDA illuminotecnica», Арт. НОМЕР_1 (10W-3000K-24 V DC), іноземного виробництва у загальній кількості 45 шт.; освітлювальні прилади торгівельної марки «LANDA illuminotecnica», Арт. TU60000THA7Z1 (20W-3000K-24 V DC), іноземного виробництва у загальній кількості 15 шт.; комплект кріплень до освітлювальних приладів торгівельної марки «LANDA illuminotecnica», Арт. 00A6001.02, іноземного виробництва у загальній кількості 60 шт.

Вищезазначений товар був поміщений у 161 картонній коробці, що знаходилися у салоні та багажному відсіку транспортного засобу серед особистих речей. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався. Вартість виявленого товару згідно мережі Інтернет перевищує 500 євро та потребує додаткової оцінки із залученням спеціаліста-експерта.

З огляду на вимоги ч. ч. 1, 4 ст. 374 МК України, за твердженням митного органу, ОСОБА_2 не заявив за встановленою формою точних відомостей про переміщувані ним через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню.

Закриваючи провадження в справі щодо ОСОБА_2 , суд першої інстанції встановив, що обираючи смуги руху «червоний коридор», ОСОБА_2 заявив митному органу, що переміщує товари, в обсягах, що підлягають письмовому декларуванню, підлягають оподаткуванню митними платежами, чи підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України. Також у відповідності до письмового пояснення ОСОБА_4 , виявлені під час митного огляду товари не належать ОСОБА_2 . До вказаної заяви ОСОБА_4 було додано копію фактури та митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, заповненої ОСОБА_4 04. 10. 2020, в якій ним зазначено відомості про товари лампи денного світла, прожектора та кріплення до них у кількості 107 штук. Таким чином, встановлено, що володільцем вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил товару є ОСОБА_4 , який був позбавлений можливості здійснити письмове декларування, оскільки інспектором митниці після отримання інформації про наявність переміщуваного товару, не було надано можливості заповнити письмової митної декларації. Окрім того, судом констатовано про те, що у протоколі про порушення митних правил не розкрито об`єктивної сторони правопорушення за ст. 472 МК України, яка передбачає

-3-

відповідальність за недекларування за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України. Зокрема, з протоколу незрозуміло в чому полягало дане правопорушення, якими діями порушника воно вчинено і чим це підтверджується. Крім того, матеріалами справи про порушення митних правил не підтверджено умислу ОСОБА_2 на вчинення порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України. При прийнятті рішення судом було прийнято до уваги і те, що в матеріалах справи відсутні відомості, як б підтверджували, що ОСОБА_2 усвідомлював свої дії як протиправні, передбачав або повинен був і міг передбачити порушення своїми діями встановленого порядку переміщення товару через митний кордон України або можливість такого порушення, бажав, свідомо допускав його, або легковажно розраховував на його відвернення.

Не погоджуючись з постановою суду, заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Балан І.В. подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови судді від 08. 12. 2020 та ухвалення нової про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та призначення йому стягнення у виді штрафу в розмірі 100% безпосередніх предметів порушення митних правил та їх конфіскацію згідно санкції статті. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом винесено постанову без з`ясування всіх фактичних обставин справи, що потягнуло прийняття незаконного рішення, судовий розгляд справи проведено поверхово, без належної оцінки доказів. На його думку, судом першої інстанції залишено поза увагою те, що для кваліфікації дій за ст. 472 МК України не має значення мотив і мета їх вчинення, а також настання шкідливих наслідків, таке правопорушення може бути вчинено як умисно, так і з необережності. Посилаючись на зміст положень ст. ст. 257-265 МК України вказує на те, що ОСОБА_2 являється суб`єктом адміністративної відповідальності у даній справі, оскільки останній не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо найменування, кількості та вартості товару, що підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України. Більш того, посилання суду на відмову митного органу у прийнятті митної декларації від громадянина ОСОБА_5 , є необґрунтованим, оскільки відомості про подання ним митної декларації відсутні. Вважає, що при розгляді справи щодо ОСОБА_2 судом першої інстанції не дотримані вимоги, передбачені ст. 458 МК України та ст. ст. 23, 33, 245 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_2 та його захисник адвокат Діовші А.Я. на розгляд справи щодо ОСОБА_2 не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 та його захисника адвоката Діовші А.Я., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. ст. 268, 271 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Держмитслужби України Селеша О.Я., який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

-4-

Стаття 487 МК України встановлює, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України та ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

При цьому, за положеннями ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП при розгляді справи підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону при розгляді справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_2 суд першої інстанції виконав в повному обсязі та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ст. 366 МК України двоканальна система це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Канал, позначений символами червоного кольору («червоний коридор»), призначений для всіх інших громадян.

Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Громадяни, які проходять (проїжджають) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Відповідно до нормативно-правових актів, смуги руху, позначені символами червоного кольору «червоний коридор», призначені для переміщення транспортних засобів та товарів, що підлягають оподаткуванню, підпадають під встановлені

-5-

законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території. Декларування автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється шляхом вчинення дій.

Згідно з диспозицією ст. 472 МК України дане правопорушення характеризується недекларуванням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявленням за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування) або бездіяльністю (недекларування), тобто це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму та інших відомостей для митної мети.

За змістом вказаної норми права, особи, які переміщують товари на митну територію України, повинні дотримуватися митних правил, визначених у Кодексі; за порушення (недотримання) цих правил у Кодексі передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Отже, винність є обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення, яка виражає внутрішній психологічний зміст психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

У цій ознаці закріплений найважливіший конституційний принцип принцип суб`єктивного ставлення до вчиненого, тобто відповідальність тільки при наявності вини, закріплений у ст. 62 Конституції України.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків, а вчиненим із необережності коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно встановленими обставинами справи, ОСОБА_2 формою проходження митного контролю обрав порядок проходження митного контролю по каналу «червоний коридор».

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 шляхом вчинення дій обрання смуги руху «червоний коридор» заявив митному органу, що переміщує товари, в обсягах, що підлягають письмовому декларуванню, підлягають оподаткуванню митними платежами, чи підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України.

-6-

Відповідно до порядку заповнення митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №614 від 28. 05. 2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20. 06. 2012 за № 1014/21326, митна декларація для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності (далі - декларація), письмова заява громадянина або уповноваженої особи, що подається митному органу та містить відомості щодо товарів, які переміщуються громадянами через митний кордон України (надходять на адресу громадян або відправляються громадянами), необхідна для їх митного контролю та митного оформлення (п. 1.2).

Згідно п. 1.3 вказаного порядку декларація заповнюється власноручно громадянином, який досяг 16-річного віку, або уповноваженою ним особою і засвідчується його особистим підписом до пред`явлення товарів для митного контролю. Відомості про товари, що переміщуються через митний кордон України громадянами, які не досягли 16-річного віку та/або є недієздатними особами чи особами, цивільна дієздатність яких обмежена, зазначаються в деклараціях осіб, що їх супроводжують.

Відтак, виходячи з наведених положень, митна декларація заповнюється та подається громадянами до пред`явлення товарів для митного контролю.

З матеріалів справи про порушення митних правил вбачається, що ОСОБА_4 04. 10. 2020 подано на ім`я начальника Закарпатської митниці Держмитслужби заяву, в якій зазначено, що водій транспортного засобу «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 319 CDI», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , їхав з Італії в Україну з 03. 10 на 04. 10. 2020 на «червоний коридор», о 02 год. ночі прибув на пункт пропуску «Тиса». В його вантажі були особисті речі людей, їхні передачі та 101 одиниця ледових ліхтарів, які вони на кордоні мали розмитнити. При складанні митних декларацій працівник митниці прийняв лише одну декларацію, яку складав його напарник ОСОБА_2 , в якій зазначалися лише передачі, а іншу декларацію з ліхтарями не захотів брати на розгляд. Його ліхтарі конфіскували, склали протокол без його відома. Фактуру було надано о 09 год. 04. 10. 2020, проте працівник митниці відмовився розглядати. Він просив надати йому право розмитнити вказаний вантаж, який належить особисто йому.

До вказаної заяви ОСОБА_4 було додано копію фактури та митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, заповненої ним 04. 10. 2020, в якій зазначено відомості про товари лампи денного світла, прожектора та кріплення до них у кількості 107 штук.

Разом з тим, митним органом дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ст. 472 МК України, однак, такі посилання митного органу судом обґрунтовано визнано безпідставним, оскільки наведені вище докази не вказують на наявність в діях останнього суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 перед початком проходження митного контролю повідомив працівника митного органу про наявність переміщуваного товару, який не визнавав своєю власністю, та намір задекларувати його письмово у митній декларації, тобто здійснив усне декларування, що також об`єктивно підтверджується обранням останнім смуги руху «червоний коридор».

Згідно копії фактури та митної декларації, яка міститься в матеріалах справи, володільцем вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил товару є ОСОБА_4 , який не здійснив письмове декларування вказаного товару, оскільки не мав можливості заповнити письмової митної декларації.

-7-

Отже, досліджені у справі докази та встановлені обставини давали суду підстави дійти висновку про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Разом з тим, як обґрунтовано зазначено у постанові суду, в протоколі про порушення митних правил не розкрито об`єктивної сторони правопорушення за ст. 472 МК України, яка передбачає відповідальність за недекларування за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України. Зокрема, з протоколу незрозуміло в чому полягало дане правопорушення, якими діями порушника воно вчинено і чим це підтверджується.

В матеріалах справи відсутні дані про те, що після обрання ОСОБА_2 смуги «червоний коридор» ОСОБА_4 , який слідував з ним у транспортному засобі, була надана можливість задекларувати товар в письмовій формі, що повністю узгоджується з наданими ним поясненнями, які виклав у своїй заяві поданій на ім`я начальника Закарпатської митниці Держмитслужби України від 04. 10. 2020.

Інших доказів, які б підтверджували умисел ОСОБА_2 на вчинення порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, матеріали справи не містять.

У справі про порушення митних правил, відсутні відомості, які б підтверджували, що ОСОБА_2 усвідомлював свої дії як протиправні, передбачав або повинен був і міг передбачити порушення своїми діями встановленого порядку переміщення товару через митний кордон України або можливість такого порушення, бажав, свідомо допускав його, або легковажно розраховував на його відвернення.

Таким чином, суд першої інстанції відповідно до положень ст. 251 КУпАП, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, стосовно якої складено протокол про порушення митних правил, даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, дослідивши всі обставини в їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, у зв`язку з чим правильно закрив провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки судом було правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норм процесуального права.

Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування чи зміни з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що митним органом не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

-8-

Керуючись ст. ст. 467, 487 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Балана І.В. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08. 12. 2020 щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя