ПОСТАНОВА

Іменем України

27 липня 2020 року с.м.т.Шевченкове

Суддя Шевченківського районного суду Харківської області Тордія Е.Н. розглянувши адміністративний матеріал №637/587/20 (3/637/287/20), у відношенні :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, не працює, інд. код невідомий, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпроАП.

Роз`яснені права, передбачені ст.268 КпроАП України, ст.63 Конституції України,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 23 червня 2020 року о 22.00 годині, гр-ка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.Зарічна в с.Горожанівка Шевченківського району Харківської області з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з рота, від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила п.2.5, 2.9 (а) ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпроАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 . вину у скоєнні вказаного правопорушення не визнала та пояснила, що 23 чеврня 2020 року , біля 22.00 години, після роботи її подруга попросила відвезти її тітку , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння додому.Виїхавши на вулицю, вона побачила проблискові маячки автомобіля поліції та ввімкнувши поворот, зупинилась. До неї підійшов працівник поліції витягнув її з машини , нічого не пояснюючи та забрали ключі. Потім один з працівників поліціїї повів її до службового автомобіля і там заявив , що вона п`яна , і це питання можна вирішити 5000.00 грн. Коли вона відмовилась давати гроші, останній став складати протокол. Вона стала плакати, це почули сусіди , прийшов її чоловік ОСОБА_2 . Працівники поліції ,окрім того щоб вона передала їм 5000.00 грон. нічого іншого не пропонували. Свідків,що їй пропонувалось пройти медичний огляд на стан сп`яніння взагалі не було. Працівники поліції не представились, прав якими вона може скористатися за для захисту не роз`яснили. Нею подана скарга на дії працівників поліції. Прохала це врахувати при винесенні рішення та провадження відносно неї закрити.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпроАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судя, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши надані докази, дійшов наступного.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.Зарічній в с.Горожанівка Шевченківського району Харківської області, в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовилася в присутності двох свідків.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Жуковський проти України» від 03 березня 2011 року наголошується, що за загальним правилом пункти 1 і 3 «d» статті 6 Конвенції вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати показання свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше.

В судовому засіданні допитаний інспектор СРПП Шевченківського ВП Амбросімова А.В. пояснив ,що вони 23 червня 2020 року біля 22.00 годин в с. Городанівка по вул. Зарічній побачили підозрілий автомобіль. Ввімкнувши проблисковий маячок автомобіль зупинився, в автомобілі почувався запах алкоголю. Особі було запропоновано пройти медичне освідчення але вона відмовилась.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні засвідчив ,що 23 червня 2020 року біля 22.00 години його дружина ОСОБА_1 повезла тітку своєї подруги , яка була на підпитку додому. Виїхавши з будинку він побачив проблискові маячки поліцейської машини. Коли прийшов до машини побачив , дружину яка плакала, працівники поліції забрали у неї ключі від машини казали ,що вона п`яна.. Але це не правда, дружина тільки погодилась відвезти тітку подруги. Працівники поліції поводили себе безтактовне , казали ,щоб він приніс 5000.00 грн. за для вирішення цього питання. Він відмовився. Зібралися люди, стали захищати дружину, стару людини працівники поліції взагалі побили. Дружина написала скаргу на дії поліції. Відповіді ще не надали.

Суд з метою дотримання принципів безпосередності дослідження доказів, рівності сторін перед судом, змагальності, права на захист від пред`явленого обвинувачення, а також з дотриманням положень ст.6 Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, викликав для допиту свідків

В протоколі даної події зазначені свідки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були викликані в судове засідання для правильного з`ясування викладених обставин відносно ОСОБА_1 , але до суду не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, будь-яких їх письмових свідчень в матеріалах справи не має.

Ці обставини не тільки позбавляють суд можливості допитати свідків та оцінити їх показання у відповідності до положень ст.252 КУпАП, але й ставлять під сумнів факт існування свідків - очевидців події. З наведених підстав суд вважає, що показання свідків допит яких не можливо провести в судовому засіданні з наведених вище підстав та надати їм оцінку, не можуть слугувати доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З пояснень працівника поліції ОСОБА_5 в судовому засіданні вбачається, що запах алкоголю йшов саме з автомобіля ,а ні від водія.

Враховуючи викладене , оцінивши надані суду докази , суд дійшов до висновку ,що висновок про те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння зроблений лише на підставі уяви поліцейськог0.

Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст.251 КУпАП мав надати зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпроАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, натомість відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції інспекторів, які причетні до складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Інспектором СРПП до суду надано відеозапис події від 23 червня 2020 року ,згідно якого зафіксовано стоячий автомобіль, декілька осіб які знаходяться біля нього. Факту зупинки автобіля, дії поліцейських та водія при цьому відеозапис не містить.

Окрім того, в матеріалах доданих до протоколу відсутні будь - які данні про проведення огляду водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння з застосуванням технічних засобів передбачених Іінструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі по тексту Інструкція).

Згідно п.6.7 Інструкції поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Розділом другим Інструкції передбачено, що 1.) за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 2.) Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. 3.) Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. 4) Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. 5) Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. 6.) Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Такі дані в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Беззаперечних доказів вчинення 23 червня 2020 року року ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпроАП суду не надано.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зазначено в ч. 1,2 ст. 7 КУпроАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушенняє: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. (ст. 245 КУпАП)

Статтею 247 КУпроАП передбачено,що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оцінюючи докази у сукупності, суддя приходить до переконання, що в діях ОСОБА_6 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпроАП, у зв`язку з чим, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.33-35, ч.1 ст.130, 247, 284 КУпроАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпроАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд Харківської області.

СУДДЯ