Справа № 214/5974/16-п
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 липня 2020 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого

машиністом екскаватора ЧП «ОСОБА_5», що мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 5 жовтня 2016 року, близько 20 год. 30 хв. 05.10.2016 року в м. Кривий Ріг, Саксаганський район, на перехресті проспекту Гагаріна та вулиці Єсеніна, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «CHERY A15 AMULET» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 (далі за текстом «автомобіль «Чері»), не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, не обрав безпечну швидкість руху при виникненні небезпеки для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «SUBARU FORESTER» з державним номерним знаком НОМЕР_2 (далі за текстом «автомобіль «Субару) під керуванням водія ОСОБА_3 , який завершував проїзд перехрестя на дозволений сигнал світлофору зеленого кольору та стояв попереду нього у тій самій смузі, пропускаючи пішоходів. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. постраждалі при ДТП відсутні. Згідно протоколу водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.2.3. «б», 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , винним себе не визнав та у судовому засіданні пояснив, що 05.10.2016 року, будучи нетверезим, керуючи автомобілем «Чері» зі швидкістю 50-55 км./год., рухався по пр. Гагаріна в напрямку 95-го кварталу, в крайньому ряді, в автомобілі був пасажир ОСОБА_4 , автомобіль був без вантажу. Він, ОСОБА_2 , їхав на зелене світло світлофору. На перехресті з вул. Єсеніна автомобіль «Субару», який їхав у зустрічному напрямку, став виконувати поворот вліво, чим створив перешкоду, а тому він, ОСОБА_2 , почав гальмувати, але сталося ДТП. Відстань між його автомобілем і автомобілем «Субару», коли той став вчиняти поворот була приблизно 10-11 метрів. Автомобіль «Субару» не гальмував.

В судовому за сіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 05.10.2016 року о 20 год. 30 хв., будучи пасажиром та сидячи на передньому сидінні, разом з водієм ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Чері», рухався в напрямку 95-го кварталу по пр. Гагаріна, зі швидкістю 55-60 км./год. не зелене світло світлофора. Автомобіль «Субару», який їхав в крайньому лівому ряді їм на зустріч, в напрямку з 95-го кварталу, став виконувати поворот вліво, відстань між автомобілями була приблизно 20-25 метрів, водій автомобіля «Субару» не гальмував, ОСОБА_2 почав гальмувати, але не встиг зупинитись.

.

Визнаний судом потерпілий ОСОБА_3 до суду не прибув, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений, причин неявки суду не відомі.

У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: протокол (а.с.1), протокол (а.с.3), схема місця ДТП (а.с.4), фото (а.с.7), протокол додаткового огляду місця ДТП (а.с.37-39), висновок експерта (а.с.60-76), постанова (а.с. 94), висновок експертного авто-технічного дослідження (а.с.112-119), висновок експерта (а.с.159-171.).

Згідно висновку експерта (а.с.60-76), обидва автомобіля в наслідок перехресного зіткнення зупинилися справа (по одну сторону) від напрямку руху автомобіля «Чері», який наніс удар, що є ознакою того, що на момент зіткнення автомобіль «Субару» перебував в русі. Згідно висновку, виходячи з наявності встановлених в ході дослідження ознак, а саме невідповідність напрямку утворення пошкоджень на автомобілі «Чері» з напрямком його руху при зіткненні, наявність горизонтальних трас по напрямку назад на автомобілі «Субару», по якому було нанесено удар при перехресному зіткненні, розворот автомобіля «Чері» зліва направо при пересуванні від місця зіткнення до місця зупинки - в напрямку, який міг виникнути тільки під час руху автомобіля «Субару», по якому було нанесено удар, розташування обох транспортних засобів після перехресного зіткнення по одну сторону від напрямку руху автомобіля «Чері» , який наніс удар, експерт доходить до висновку, що на момент зіткнення автомобіль «Субару» перебував у русі.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, приходжу до наступних висновків.

Вважаю належними доказами пояснення свідка, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, протокол (а.с.1), схему місця ДТП (а.с.4), фото (а.с.7), протокол додаткового огляду місця ДТП (а.с.37-39), висновок експерта (а.с.60-76), висновок експертного автотехнічного дослідження (а.с.112-119), висновок експерта (а.с.159-171), так як ці докази стосуються механізму та наслідків ДТП.

Вважаю неналежними дозами: протокол (а.с.3), постанову (а.с.94), так як вони не стосуються обставин справи, а саме механізму ДТП.

Вважаю допустимими доказами пояснення свідка, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, протокол (а.с.1), схему місця ДТП (а.с.4), фото (а.с.7), протокол додаткового огляду місця ДТП (а.с.37-39.), висновок експерта (а.с.60-76), висновок експертного автотехнічного дослідження (а.с.112-119), висновок експерта (а.с.159-171), так як вони отримані без порушень КУпАП.

Вважаю достовірними доказами протокол (а.с.1), схему місця ДТП (а.с.4), фото (а.с.7), протокол додаткового огляду місця ДТП (а.с.37-39).

Висновок експерта (а.с.60-76) вважаю достовірним доказом, оскільки він є науково обґрунтованим, не суперечить матеріалам справи.

Пояснення свідка ОСОБА_4 , вважаю достовірним доказом, так як вони є послідовними, логічними, не містять суперечностей, узгоджуються з поясненнями ОСОБА_2 . В тій частині, що автомобіль «Субару» рахався без зупинки, ці пояснення узгоджуються з висновком експерта (а.с.60-76).

Пояснення ОСОБА_2 стосовно механізму ДТП, вважаю достовірним доказом, так як вони узгоджуються з висновком експерта (а.с.60-76), поясненнями свідка ОСОБА_4 .

Оцінюючи висновок дослідження експерта (а.с.159-171), приходжу до наступного. На вирішення експертизи були поставлені такі питання: як повинні були діяти водій автомобіля «Чері» під керуванням ОСОБА_2 та водій автомобіля «Субару» під керуванням ОСОБА_3 в даній дорожній обстановці; чи міг водій автомобіля «Чері» під керуванням ОСОБА_2 та водій автомобіля «Субару» під керуванням ОСОБА_3 запобігти зіткненню транспортних засобів; невідповідальність яким вимогам ПДР України вбачається в діях водія ОСОБА_2 з керування автомобілем «CHERY A15 AMULET» та водія ОСОБА_3 з керування автомобілем «SUBARU FORESTER», та які з них знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Виходячи з показів водія ОСОБА_3 , показів ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 , експерт надав висновки по поставленим запитанням.

-у варіанті дорожньої обстановки по показанням ОСОБА_3 , водій автомобіля «SUBARU FORESTER» ОСОБА_3 повинен був діяти згідно технічних вимог п. 10.1, 16.6 ПДР України, в свою чергу автомобіль «CHERY A15 AMULET» повинен був діяти згідно технічних вимог п. 12.3 ПДР України.

-у варіанті дорожньої обстановки по показанням ОСОБА_3 , водій автомобіля «SUBARU FORESTER» мав технічну можливість запобігти технічному характеру ДТП - зіткненню з автомобілем «CHERY A15 AMULET» і також водій автомобіля «CHERY A15 AMULET» мав технічну можливість запобігти технічному характеру ДТП - зіткненню з автомобілем «SUBARU FORESTER».

-У варіанті по показанням ОСОБА_3 , в діях водія автомобіля «SUBARU FORESTER» ОСОБА_3 вбачаються невідповідності до технічних вимог п. 10.1, 16.6 ПДР України, які з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку технічним характером ДТП - зіткнення з автомобілем «CHERY A15 AMULET», в діях водія автомобіля «CHERY A15 AMULET», в діях ОСОБА_2 вбачаються невідповідності технічним вимогам п. 12.3 ПДР України, які з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку технічним характером ДТП - зіткнення з автомобілем «SUBARU FORESTER».

-Питання чи знаходяться невідповідності дій водія автомобіля «CHERY A15 AMULET» ОСОБА_2 в причинному зв`язку з подією ДТП, у даній дорожній обстановці, може бути вирішено після оцінки дій водія ОСОБА_2 згідно технічних вимог п. 12.3 ПДР України.

Надаючи висновок по варіанту пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_4 експерт прийшов до таких висновків:

-водій автомобіля «SUBARU FORESTER» ОСОБА_3 повинен був діяти згідно технічних вимог п. 10.1, 16.6 ПДР України, в свою чергу автомобіль «CHERY A15 AMULET» повинен був діяти згідно технічних вимог п. 12.3 ПДР України.

-водій автомобіля «SUBARU FORESTER» мав технічну можливість запобігти технічному характеру ДТП - зіткненню з автомобілем «CHERY A15 AMULET», стосовно водія ОСОБА_2 експерт не надав відповіді за відсутності технічно спроможних вихідних даних.

-в діях водія автомобіля «SUBARU FORESTER» ОСОБА_3 вбачаються невідповідності до технічних вимог п. 10.1, 16.6 ПДР України, які з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку технічним характером ДТП - зіткнення з автомобілем «CHERY A15 AMULET», стосовно водія ОСОБА_2 експерт не надав відповіді за відсутності технічно спроможних вихідних даних.

Також експерт зазначив, що враховуючи висновок експерта №8/10.4-46 від 18.05.2017 року, що в заданих показах водія ОСОБА_3 містяться технічно неспроможні вихідні дані, в частині нерухомого стану автомобіля «SUBARU FORESTER» на момент зіткнення, а тому вони не можуть бути використані у якості вихідних даних при подальшому дослідженні.

З досліджених судом протоколу (а.с.1), схеми місця ДТП (а.с.4), вбачається, що місцем ДТП є перехрестя проїзних частин пр. Гагаріна та вул. Єсеніна.

Протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), в тій частині, що ОСОБА_2 допустив зіткнення з автомобілем «Субару», який завершував проїзд перехрестя на дозволений сигнал світлофору зеленого кольору та стояв попереду нього у тій самій смузі, пропускаючи пішоходів, вважаю недостовірним доказом, так як та обставина, що автомобіль «Субару» не рухався, спростовується сукупністю визнаних належними, допустимими та достовірними таких доказів як висновок експерта (а.с.60-76), пояснення свідка ОСОБА_4 , пояснення ОСОБА_2 . Тому цей доказ не беру до уваги.

Висновок проведеного дослідження (а.с.112-119) вважаю недостовірним, так як в ньому за вихідні дані прийняті відомості з протоколу, а протокол в частині того, що автомобіль «Субару» пропускав пішоходів та був, таким чином, в нерухомому стані, суд визнав недостовірним. Тому цей доказ не беру до уваги.

Обговорюючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, виходжу з наступного.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи до уваги положення ст.ст.7, 245 КУпАП, згідно яких ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, приходжу до переконання, що у судовому засіданні не добуто належних, допустимих та допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого правопорушення. При цьому враховую наступне.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило, зокрема, пошкодження транспортних засобів.

Як встановлено п. 2.3 «Правил дорожнього руху», які затверджені Постановою КМ України від 10 жовтня 2011 року №1306 (далі за текстом «Правила»), водій для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний бути уважним. Згідно п. 12.3 Правил, в разі виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він зобов`язаний негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або небезпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Згідно п. 10.1. Правил, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Як передбачено п. 16.6. Правил, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

На підставі визнаних належними, допустимими та достовірними вищезазначених доказів, приходжу до переконання, що водій ОСОБА_3 діяв всупереч вимогам пунктів 10.1., 16.6 Правил, чим створив перешкоду для руху водію ОСОБА_2 , що потягнуло зіткнення та пошкодження автомобілів.

Також приходжу до переконання, що на підставі визнаних належними, допустимими та достовірними вищезазначених доказів, встановлено, що водій ОСОБА_2 діяв відповідно до пунктів 2.3 та 12.3 Правил, так як виявивши перешкоду для руху, вжив заходи для зменшення швидкості руху.

Також враховую, що відповідно до ст. 458 КПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх судів загальної юрисдикції, які зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із судовим рішенням Верховного Суду України. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі про перегляд судового рішення з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції норми права, передбаченої статтею 286 Кримінального кодексу України (далі - КК), у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень Верховний Суд України на засіданні Судової палати у кримінальних справах 5 листопада 2015 року при розгляді справи № 5-218кс 15 висловився про те, що у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, необхідно встановити причинний зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали; дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв; хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію); тобто з`ясувати ступінь участі кожного з них у спричиненні злочинного наслідку. При цьому виключається кримінальна відповідальність водія, який порушив правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншим водієм.

Приходжу до переконання, що ДТП, яке сталося за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , знаходиться у причинному зв`язку з порушеннями, які допустив водій ОСОБА_3 , так як саме діями ОСОБА_3 була створена небезпечна дорожня обстановка (аварійна ситуація). При цьому, суд враховує, що ОСОБА_3 мав можливість пропустити автомобіль «Чері», але не зробив цього. Також суд приходить до переконання, що при виникненні створеної ОСОБА_3 небезпеки для руху, водій ОСОБА_2 вжив заходи для зменшення швидкості руху, але не мав можливості запобігти своїми діями ДТП.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і, таким чином, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі належить закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2

+

складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 268, 283, 284, 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративні справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга на протязі десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Прасолов