Провадження № 33/824/955/2020 Доповідач - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Свінціцька О.П., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 10 січня 2020 року, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 10 січня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Не погоджуючись з указаною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 10 січня 2020 року та закрити провадження на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши апеляційну скаргу, приходжу до висновку, що вона підлягає поверненню апелянту з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

За змістом ст.271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Рішенням Конституційного Суду України № 13-рп/2000 від 16.11.2000 року, визнано такими, що не відповідають Конституції України положення частини першої статті 268 КУпАП, за яким обмежується право на вільний вибір особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, як захисника своїх прав, крім адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вважає себе фахівцем в галузі права, який на підставі довіреності надає ОСОБА_2 правову допомогу. В той же час, повноваження ОСОБА_1 як фахівця в галузі права, не підтверджені документами, визначеними спеціальним законом, яким фахівцям в галузі права надано право брати участь як захисникам у справах про адміністративні правопорушення.

На час апеляційного оскарження постанови судді від 10.01.2020 щодо ОСОБА_2 не існує спеціального закону, який би надавав фахівцям у галузі права брати участь у справах про адміністративні правопорушення як захисникам.

Таким чином, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 не відноситься до числа осіб, які згідно ст.294 КУпАП мають право на апеляційне оскарження постанови щодо ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП.

Крім того, звертаю увагу, що питання розгляду апеляційної скарги на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення у випадку подання її особою, яка не має на це право, нормами КУпАП не урегульоване. У такому випадку, вважаю за необхідне застосувати аналогію закону застосувавши положення КУпАП, які регламентують не допуск апеляційної скарги до розгляду у випадку порушення строків її подання, а саме положення ч.2 ст. 294 КУпАП із наслідками, які указані у цій нормі закону, а саме повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 10 січня 2020 року щодо ОСОБА_2 повернути особі, яка її подала.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька