Справа № 357/6184/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2020 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О. Л. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Національної поліції України ДПП Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м. Біла Церква відносно, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого в ТОВ «НВП» «Ірігаційні системи» інженером, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІНП: НОМЕР_1 ,

на підставі ст.130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 209676 18 червня 2020 року о 00 год. 55 хв. в Київська область м. Біла Церква між будинками між вулицями Некрасова, 42 та 28 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «RENAULT LOGAN» державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавству порядку відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до протоколу водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху України» за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 КпАП України.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України не визнав, пояснив, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, Зазначив наступне, що 18.06.2020 року близько 01 год. ночі він разом із своєю дружиною ОСОБА_2 відпочивали на вул. Леваневського поблизу будинку 57, після чого вирішили поїхати до себе додому. При цьому, автомобілем «RENO LOGAN» державний номерний знак НОМЕР_2 керувала дружина ОСОБА_2 оскільки вона не вживала спиртних напоїв. Коли вони під`їхали на вул. Некрасова водій припаркував автомобіль на узбіччі дороги по вул. Некрасова, після чого вони вийшли та розмовляли біля автомобіля. В момент коли водій вказаного автомобіля ОСОБА_2 ( дружина ( ОСОБА_1 ) відійшла від транспортного засобу, під`їхав автомобіль патрульної поліції, після нетривалої розмови поліцейські звернувшись до ОСОБА_1 попросили останнього перепаркувати автомобіль оскільки він нібито їм заважав проїхати. Виконуючи вимоги поліцейського, він ( ОСОБА_1 ) сів за кермо автомобіля та перепаркував його на кілька метрів вперед, про, що можна побачити на відеодиску з нагрудної камери поліцейського, після чого припинив свій рух, заглушив двигун та знову вийшов з автомобіля. Пояснив, що не мав умислу на вчинення адміністративного правопорушення, не заподіяв та не мав наміру заподіяти жодних негативних наслідків, діяв на пряму вимогу поліцейського який вимагав перепаркувати автомобіль, в зв`язку з чим в його діях відсутній суспільно небезпечний характер дій. Крім того, зазначив, що має на утриманні малолітнього сина та працює на посаді інженера пакувальника в ТОВ «НВП» Іригаційні системи», оскільки робота останнього безпосередньо пов`язана з використанням( керуванням) транспортного засобу, в разі позбавлення його такого права він не зможе виконувати службові обов`язки, просив звільнити його від адміністративної відповідальності, та обмежитись усним зауваженням, про що надав письмові пояснення.

Захисники ОСОБА_1 - адвокат Наріжний О.А. та адвокат Вовк К.В. просили закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку із малозначністю на підставі ст.22 КУпАП, про що надали письмове клопотання, яке долучено до матеріалів адміністративної справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, які надіслані до суду, суддя вважає, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху України» водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні суддею під час під час перегляду диску з нагрудної камери від 30.04.2020 року та під час дослідження матеріалів адміністративної справи встановлено наступне. Працівник поліції підозрюючи про те, що ОСОБА_1 перебуває у нетверезому стані, вказав останньому перепаркувати автомобіль оскільки він нібито заважає їм проїхати, тим самим спровокував ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній здійснив рух транспортного засобу на вимогу працівника поліції та сам працівник поліції підозрював, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, вищезазначена дія працівників поліції була спрямована не на усунення та припинення майбутнього адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , як того вимагають вимоги Закону України «Про Національну поліцію», а навпаки на вчинення дій з метою вчиненням останнім адміністративного правопорушення та складанням на нього протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що відбулась провокація з боку працівників поліції стосовно вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В силу положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 5 лютого 2008 року у справі Раманаускас проти Литви від 5 лютого 2008 року зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.

При цьому, основні вимоги справедливості, зазначені в ст. 6 Конвенції відносяться до всіх видів злочинів, від самих незначних до особливо тяжких. Суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.

Згідно ст.1КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

З даних відеозапису з відеокамер цих поліцейських було встановлено, що вони мали можливість виявити у разі їх наявності ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 та скласти щодо нього протокол про адміністративне правопорушення на місці неправильної парковки. Цього зроблено не було патрульними поліцейськими, у зв`язку з чим є сумніви у законності їх дій у подальшому.

Такі дії поліцейських, за даних обставин, суд розцінює, як провокацію правопорушення, оскільки останні не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом після винесення відносно нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Отже враховуючи, з боку працівників поліції була провокація у вигляді спонукання особи до вчинення адміністративного правопорушення, інспектори поліції діяли всупереч вищенаведених вимог Закону, суд приходить до висновку про те, що провадження по справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, статтями 62 Конституції України, п. 1 ч. 1 ст. 23, Законом України «Про національну поліцію», ч. 1 ст. 130, ст.1, 9, 221, 247, 251, 252, 284 КУпАП , суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП .

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області у порядку та строки передбачені ст. 294 КУпАП.

СуддяО. Л. Гавенко