П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., у присутності захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи за протоколом серії БД №305488 від 10.10.2019, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Зі змісту протоколу серії БД №305488 від 10.10.2019 вбачається, що ОСОБА_2 10.10.2019 о 22 годині 05 хвилин в м. Ужгород, вул. Заньковецької, 68, керував транспортним засобом Volkswagen Golf НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Стан сп`яніння підтверджується висновком лікаря-нарколога №284 від 10.10.2019. Дії ОСОБА_2 працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 268 КУпАП суд розглядає справу у відсутності ОСОБА_2 , оскільки належним чином повідомлений, останній в судове засідання не з`явився, а така неявка повторна.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Захисник ОСОБА_1 заперечував щодо притягнення його довірителя до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, просив закрити провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення. Також захисником подано письмові пояснення, відповідно до змісту яких захисник просив направити адміністративні матеріали за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 органу, який складав протокол, для належного оформлення.

Суддя, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання,

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За статтею 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП та п.1.2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 - огляд водіїв на стан сп`яніння проводиться лише у тому випадку, коли є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно п.1.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Так, п. 3. Інструкції передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 (зі змінами). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до роз`яснень, що міститься в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. №14 під керуванням транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Пунктом 7 вказаної Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_2 проводився у встановленому законом порядку лікарем закладу охорони здоров`я. До матеріалів справи додано Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.10.2019 року №284, відповідно до якого, останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно розяснень, що міститься в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. №14 під керуванням транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Факт керування підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 №760386 від 10.10.2019 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 та ч.6 ст. 126 КУпАП України за керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком та відсутності при собі посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях громадянина ОСОБА_2 є склад вказаного вище адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №305488 від 10.10.2019, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.10.2019 та актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №284 від 10.10.2019, відповідно змісту яких на момент проходження освідчення у ЗОНД гр. ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння внаслідок вживання алкоголю; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №760386 від 10.10.2019 та диском із відеозаписом з місця події, відтвореним та дослідженим під час судового засідання.

Відповідно до надісланої суду, Закарпатським обласним наркологічним диспансером, фотокопії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.10.2019 року №284, ОСОБА_2 перебував у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю. Крім того, під час дослідження ОСОБА_2 не заперечив факт вживання спиртних напоїв, а саме «близько години тому 100 гр. горілки». Під час обстеження драгер 6820 показав 0,68 промілю алкоголю.

Враховуючи в сукупності всі зібрані докази, незважаючи на те, що ОСОБА_2 , свою вину не визнає, приходжу до висновку, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з місця події встановлено, що працівником поліції під час спілкування з водієм виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та з`ясовувались обставини на предмет вживання спиртних напоїв та зроблено пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння. З відеозапису, крім того, слідує, що сам ОСОБА_2 повідомив співробітнику поліції про те, що спиртного не вживав, після чого йому поліцейським запропоновано проїхати у наркодиспансер для проходження огляду на стан сп`яніння, на що водій погодився.

При цьому слід зазначити, що проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння безпосередньо у закладі охорони здоров`я, без попереднього огляду поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, не суперечить положенням Інструкції N1452/735 від 09.11.2015 року, так як даною Інструкцією передбачено два способи проведення огляду на стан сп`яніння, а саме, поліцейським на місці зупинки та лікарем закладу охорони здоров`я, при цьому, жодний пункт цієї Інструкції не містить прямої вказівки про заборону проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я без попереднього огляду поліцейським за допомогою технічних засобів.

В даному конкретному випадку, суд зважує й на ту обставину, що ОСОБА_2 добровільно погодився пройти обстеження у медичному закладі у лікаря-нарколога, куди у встановленому порядку був доставлений, при цьому, не висловлюючи будь-якої відмови чи заперечення пройти такий огляд, а правовий аналіз диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП вказує, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути висловлена працівнику поліції, а не медичному фахівцю, тому правомірним є складання акта та надання висновку за результатом обстеження лікарем на підставі зовнішніх ознак обстежуваної особи, оскільки останній відмовився вчинити необхідні активні дії та виконати інструкції лікаря для проходження тестування з допомогою спеціального обладнання.

Суд визнає вищенаведені докази належними та допустимими в процесі доказування, оскільки такі здобуті уповноваженими особами, у спосіб та у порядку визначеному законом і безпосередньо стосуються обставин правопорушення.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю, дії останнього працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковані вірно. При цьому, заперечення захисника Шпуганич В.П. щодо невчинення його довірителем правопорушення спростовуються вищенаведеними доказами по справі і ґрунтуються виключно на його твердженнях, які жодним чином не аргументовані та не підтверджені у визначений законом спосіб.

Доводи сторони захисту, в тому числі, щодо місця та часу вчинення адміністративного правопорушення, складання протоколу та проведення огляду не спростовують висновків про те, що 10.10.2019 року 22 год. 05 хв. в м. Ужгород, вул.Заньковецької, 68, ОСОБА_2 керував транспортним засобом Volkswagen Golf НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння та не є такими, що виключають висновок про доведеність події та/або складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в його діях.

Поряд з цим, ОСОБА_2 не надано доказів, які б спростовували фактичні обставини справи зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписів з нагрудної камери працівника поліції, доданого до матеріалів протоколу.

Керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння, за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, а тому вимагає накладення відповідного адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень. Стягнення у санкції статті 130 КУпАП з кожним роком постійно суттєво посилюється і на даний час є безальтернативно суворим, тому підстав для звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності в порядку ст. 22 КУпАП не вбачає.

Враховуючи особу ОСОБА_2 , характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, те, що останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, за відсутності обставин, що обтяжують відповідальність винного, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, тобто в межах санкції відповідної статті КУпАП.

Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1921 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 384,20 грн. враховуючи час та місце події.

Керуючись ст.ст. 130, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 384,20 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.В.Фазикош