г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4345/20
Номер провадження 3/213/1717/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

Алексєєв О.В., розглянув матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Кривий Ріг, працює: ТОВ "Приваттранс" водій, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

15 грудня 2020 року до суду надійшов протокол серії ГП №298664 від 09 грудня 2020 року, відповідно до якого 16 листопада 2020 року о 08 годині 50 хвилин по вул. Гірників, 36 в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ SPRINTER 413, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював нерегулярні перевезення пасажирів понад встановлену кількість, передбачену технічними характеристиками транспортного засобу, а саме перевозив 27 пасажирів, чим порушив вимоги п.п.9 п.10 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав письмові пояснення, в яких зазначає, що 16.11.2020 року близько 09.00 години він був зупинений працівниками патрульної поліції, які повідомили, що він перевозить пасажирів у кількості більше ніж дозволено технічними характеристиками, чим порушив ч.1 ст. 121-2 КУпАП. Поліцейський провів розгляд справи та склав постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

06 грудня 2020 року до нього додому приїхав патрульний поліцейський та повідомив, що він складе ще один протокол для суду. Так був складений протокол ГП №298663 від 06.12.2020, в якому зазначив, що 16 листопада 2020 року о 08 годині 50 хвилин по вул. Гірників, 36 в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ SPRINTER 413 1243, державний номер НОМЕР_1 , здійснював нерегулярні перевезення пасажирів понад встановлену кількість, передбачену технічними характеристиками тз, а саме перевозив 27 пасажирів, чим порушив п.п.9 п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641.

09.12.2020 року поліцейський знову приїхав до нього додому та повідомив, що попередній протокол зіпсований та склав новий протокол серії ГП №298664 від 09 грудня 2020 року, в якому зазначив те саме порушення.

ОСОБА_1 вказує, що жодним нормативним актом не передбачено складення двох протоколів за одне й те ж правопорушення. Крім того, при складанні вказаних протоколів поліцейським порушено вимог ч.2 ст.254 КУпАП, оскільки з 16.11.2020 пройшло набагато більше ніж 24 години з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Крім того його дії в протоколі кваліфіковані за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, однак суть адміністративного правопорушення згідно диспозиції вказаної статті не викладено.

Крім того, в поясненнях зазначає, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП, оскільки він є найманим працівником ТОВ «Приваттранс» та працює водієм. Він не являється суб`єктом господарювання та не надає послуг з перевезення. В його обов`язки не входить контроль кількості пасажирів в салоні. Крім того, поліцейський не заходив до салону транспортного засобу та не міг знати чи були зайняті всі місця для сидіння та чи перевищувала кількість пасажирів у салоні транспортного засобу кількість місця для сидіння.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено за відсутності належних, достовірних, достатніх доказів наявності в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП. Просить суд закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідив матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до статті 245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Частиною 2 ст. 254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Із протоколу про адміністративне правопорушення ГП №298664 від 09.12.2020 та рапорту поліцейського взводу №3 роти №2 батальйону №2 ППП в м. Кривий Ріг від 09.12.2020 видно, що 16 листопада 2020 року був зупинений транспортний засіб MERCEDES-BENZ SPRINTER 413, під керуванням водія ОСОБА_1 , який перевозив пасажирів понад встановлену кількість, передбачену технічними характеристиками транспортного засобу. Таким чином, саме 16 листопада 2020 року була встановлена особа водія, який вчинив правопорушення, а тому даний протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ч.2 ст. 254 КУпАП.

У відповідності до положеннь ст. ст. 280, 283 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності за нормою закону, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналізуючи положення ст. 44-3 КУпАП, вбачається, дана норма статті передбачає адміністративну відповідальність громадян та посадових осіб за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться в провину порушення вимог п.п. 9 п. 10 постанови КМУ від 22.07.2020 №641.

Згідно підпункту 9, пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів Україна від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (зі змінами), які діяли станом на момент вчинення правопорушення, на території України на період дії карантину заборонено здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

При цьому, як вбачається із змісту письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, він працює водієм за наймом, не є фізичною особою-підприємцем та не надає послуги з перевезення.

На підтвердження скоєння ОСОБА_1 правопорушення, до протоколу про адміністративне правопорушення від 09.12.2020 року додано диск із записами з відеореєстратора та боді-камери поліцейського, з яких видно, що при зупинці водія ОСОБА_1 16 листопада 2020 відносно останнього була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-2 КУпАП, яка передбачає відповідальність за перевезення водіями транспортних засобів, що працюють у режимі маршрутних таксі, пасажирів понад максимальну кількість, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а також перевезення водіями транспортних засобів, що здійснюють міжміські чи міжнародні перевезення, пасажирів, кількість яких перевищує кількість місць для сидіння, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. ОСОБА_1 повідомлено про накладення штрафу в розмірі 170 грн.

Із відеозапису, здійсненого поліцейськими 09 грудня 2020 року, видно, що водія повідомлено, що постанова, яка раніше складена є недійсною та розгляд справи буде відбуватися Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу 23 грудня 2020 року, при цьому із відеозапису не видно, розгляд якого саме протоколу та за якою статтею буде відбуватися в суді.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Однак в протоколі, що розглядається, не зазначені свідки правопорушення, не вказано яка кількість місць для сидіння наявна в транспортному засобі, яким керував ОСОБА_1 , докази про технічні характеристики даного транспортного засобу, для підтвердження перевищення кількості пасажирів, до протоколу не додано.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на органи поліції.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Викладена в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення не вказує на порушення водієм ОСОБА_1 правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, що передбачено ч.1 ст.44-3 КУпАП

Із наданих суду доказів не встановлено, що ОСОБА_1 являється суб`єктом господарювання та надає послуги з перевезення пасажирів, а тому не доведено, що в розумінні ст.44-3 КУпАП останній є суб`єктом вказаного правопорушення.

Крім того, в судовому засіданні в ході перегляду відеозапису з бодікамери поліцейського не знайшли свого підтвердження обставини перебування в транспортному засобі саме двадцяти семи пасажирів, що є перевищенням кількості місць для сидіння, а також не підтверджено складення протоколу про адміністративне правопорушення, вчинене 16 листопада 2020 року протягом 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, що мало місце при зупинці транспортного засобу 16 листопада 2020 року.

Достатніх, достовірних та допустимих доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення суду надано не було, а тому з урахуванням вказаного рішення ЄСПЛ вважаю, що фабула адміністративного протоколу не відповідає обставинам справи, усунення цих недоліків призведе до порушення ст. 6 Конвенції.

У справі «Малофєєва протии Росії» («Malofeyevav.Russia»,рішення від 30.05.2013р., ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції узв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, з огляду на наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючсь ст.ст.7, 44-3, 247 ч.1 п.1, 251, 254, 279, 280, 283, 284, КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, в зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Алексєєв