Справа № 161/8423/20 Провадження №33/802/574/20 Головуючий у 1 інстанції:Пахолюк А. М.
Категорія:ст. 44-3 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 липня 2020 року щодо нього

В С Т А Н О В И В

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.443 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420, 40 гривень судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 23.05.2020 року, о 15 год. 20 хв., перебував в м. Луцьку на вул. Ковельська, 63 в супермаркеті «АТБ», без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора, медичної маски, чим порушив п. 1, п.п. 2 постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211 (зі змінами від 02.04.2020 року № 255 та від 20.05.2020 року № 392) та вчинив правопорушення, передбачене ст.443 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, подала апеляційну скаргу.

Вказує на те, що судом порушено його право на захист, так як розгляд матеріалів проведений без його участі, він, в свою чергу, зайти в приміщення суду не зміг, так як був без маски і не пройшов пропускний режим

В обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги посилається на те, що він не згідний з введеним на території України карантином, постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020, №215 від 16.03.2020, №239 від 25.03.2020, №241 від. 29.03.2020, №242 від 20.03.2020, №255 від 02.04.2020, №262 від.08.04.2020, №284 від. 15.04.2020, №291 від. 22.04.2020, №313 від 29.04.2020, №332 від 04.05.2020 та розпорядження КМУ №338-р від 25.03.2020 вважає незаконними, оскільки були прийняті у невстановлений законами України порядок, та такими, що обмежують основоположні, невід`ємні, природні права, закріплені Конституцією України, ЦК України та іншими законами України, зокрема, право на свободу та особисту недоторканність, а тому вимоги цих підзаконних актів, вважає необґрунтованими.

Просить поновити строк на оскарження постанови суду від 09 липня 2020 року, яку отримав поштою 21 липня 2020 року, вищезазначене судове рішення скасувати, провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції, копію постанови від 09 липня 2020 року отримав 21 липня 2020 року, при цьому апеляційну скаргу подав 27 липня 2020року, а тому, виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, строк на апеляційне оскарження постанови суду слід поновити, відтак, суд вважає за необхідне прийняти подану ним апеляційну скаргу до розгляду.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про можливість розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення, оскільки суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності, останній викликався на судове засідання судовою повісткою, котра була вручена адресату (а.с. 11), заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду справи від даної особи не надходило.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правовопрушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, належним чином умотивовані, ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах, які повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості.

Наведені апелянтом доводи, які стосуються незаконності запроваджених Кабінетом Міністрів України карантинних заходів, що стосуються запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та прийнятих з цією метою постанов не можуть бути предметом апеляційного розгляду даної справи, оскільки такі регулюються нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції проаналізувавши вищевказані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки останній перебував в приміщенні супермаркету без вдягнутого засобу індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушив правила встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 (зі змінами в редакції станом на 21 травня 2020 року) «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2».

Посилання апелянта ОСОБА_1 про нечинність положень вищезазначеної ПКМУ не впливають на правильність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції про доведеність його винуватості у вчиненні вміненого правопорушення, оскільки нормативно-правові акти та Закони України, якщо вони не скасовані або не визнані неконституційними є обов`язковими для виконання на всій території України.

Проте, апеляційний суд приходить до висновку, що вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, судом не в повній мірі дотримано вимог ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи особу правопорушника, який порушив умови карантину вперше, відсутність шкідливих наслідків суспільним інтересам, враховуючи його майновий стан, а також те, що в зв`язку з пандемією хвороби COVID-19 у країні складна економічна ситуація, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 липня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити ОСОБА_1 усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк