Провадження № 3/712/178/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року, суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Кончина О.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Черкаській області Державної податкової служби України відносно ОСОБА_1 , працюючого директором та головним бухгалтером ТОВ «Спецгарант», АДРЕСА_1 , вул АДРЕСА_2 буд АДРЕСА_3 33, кв. 45 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 163-1 ч.1 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 163-1 ч.1 КУпАП.

Відповідно до протоколу № 56 від 25.11.2019 ОСОБА_1 допустив порушення порядку ведення податкового обліку з питань дотримання вимог податкового законодавства України,а саме занизив податок на прибуток підприємств за 2018 на загальну суму 13905грн., чим порушив п.п. 134.1.1 н.134.1 ст.134 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 № 2755-УІ із змінами, вимог п.3.10. Наказу Міністерства фінансів України від 28 березня 2013 №433 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності», п.6, п.11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 "Витрати" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.12.1999 за №860/4153 та порушив п .198Л, н. 198.3, п.198.6. стЛ98 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 № 2755-УІ із змінами та доповненнями, п.2.4 Наказу № 88, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІУ (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету на суму 15450грн.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що здійснював діяльність на підставі податкового законодавства, не згідний з актом перевірки та скористався правом оскаржити податкові повідомлення рішення, однак скарга перебуває на розгляді та до теперішнього часу рішення не отримав.

Захисник просив закрити провадження по справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Приймаючи певне рішення, орган влади, а особливо суд, повинен довести, що діє згідно з наведеним приписом. Такі доводи містяться в мотивувальній частині рішення.

Як вбачається зі змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП настає у разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Об`єктивна сторона правопорушень, передбачених даною статтею, є а) відсутність податкового обліку; б) порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, зокрема, неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Працівниками ДПС України Головного управління ДПС у Черкаській області при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП викладена не була. Натомість працівниками при склдаданні протоколу обмежились перерахуванням положень ЗУ «Про податок на прибуток» та Податкового кодексу, які нібито порушив останній, без розкриття сутності цих порушень .

Судом встановлено, що ТОВ «Спецгарант» оскаржує податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Черкаській області у Черкаському окружному адміністративному суді, що підтверджується ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 28.01.2020.

Відповідно до пункту 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 817/149/17 та від 29.03.2018 у справі № 813/2758/16.

Статтею 61 Конституції України та практикою Європейського суду з прав людини регламентовано принцип індивідуальної відповідальності і жодною нормою чинного законодавства не визначено прямої залежності між правомірністю формування платником податків показників його податкової звітності та діями його контрагента та/або відповідних посадових осіб, а отже для формування показників податкової звітності необхідним є лише встановлення факту здійснення господарської операції та підтвердження її відповідними первинними бухгалтерськими документами.

Порушення кримінального провадження, отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, рівно як і вирок стосовно контрагента не є беззаперечним доказом фіктивності господарських операцій платника податку.

Отже, суддя вважає, необґрунтованим є посилання контролюючого органу на наявну в нього податкову інформацію (результати здійснених контрольних заходів щодо постачальників позивача), оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентами, в тому числі по ланцюгам постачання, податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальниками, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цих осіб. Проте, посадовими особами контролюючого органу під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши ОСОБА_1 , захисника, враховуючи те, що на даний час акт перевірки оскаржується та процедуру оскарження не закінчено суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні події та склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевказане, суддя вважає за необхідне провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 163-1, п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 163-1 ч.1 КпАП України закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Соснівського

районного суду м.Черкаси О.І.Кончина