16.01.2020 Провадження № 3/331/13/2020
Єдиний унікальний номер 331/5224/19
ПОСТАНОВА
16 січня 2020 року м. Запоріжжя
Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Пивоварова Ю.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованої, інвалід другої групи, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП ,-
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 288971 від 22.11.2019 року ОСОБА_1 22.11.2019 року о 15 години 40 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , не виконувала свої обов`язки щодо виховання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось у знаходженні дитини на утриманні молодшої сестри ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась. Згідно відповіді головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради Паталаха Ф. від 27.12.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неодноразово перебувала у закладі з надання психіатричної допомоги та з 11.12.2019 року і на момент надання відповіді на запит отримує стаціонарну психіатричну допомогу у КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня».
Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виходжу з наступного.
Частина 1 статті 9 КУпАП передбачає, що адміністративним порушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до ст.. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною першою статті 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Відповідно ж до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
4. Батьки зобов`язані поважати дитину.
5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.
7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Згідно статті 20 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням, тривалий час періодично перебуває на лікуванні КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради у зв"язку із навним у неї психічним захворюванням, при цьому недієздатною або обмежено дієздатною не визнавалась.
За таких обставин, враховуючи, що правопорушник до суду не з"явилась, пояснень з приводу складеного щодо неї правопорушення не надала, на сьогодні перебуває на стаціонарному лікуванні у зв"язку із загостренням психічного захворювання, у матеріалах справи відсутні письмові докази, якіб свідчили про невиконання ОСОБА_1 батьківських обов"язків, а також дані про те, що вона залишає дитину без нагляду умисно та усвідомлює наслідки своїх дій, суд позбавлений можливості прийняти об"єктивне рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністартивного праовпорушення, пеердбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.
У п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.
Таким чином, беручи до уваги, що доказів умисного ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків немає, а також наявність даних про ймовірне психічне захворювання у правопорушника, яке може вплинути на здатність особи усвідомлювати свої дії та керувати ними, відсутність правових підстав для проведення примусового психіатричного обстеження ОСОБА_1 для встановлення стану її осудності у рамках адміністративного судочинства, суддя доходить висновку, що ОСОБА_1 не може бути притягнена до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, а саме: суб"єктивної сторони.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате - підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на наведене, суддя приходить до висновку, що провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП, підлягає закриттю з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283- 285, 294 КУпАП України,
Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена учасниками процесу протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: Ю.О. Пивоварова