Справа№938/616/20
Провадження № 3/938/293/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Бучинський А.Б., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Давчук А.Ю., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського відділення поліції Косівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянки України, Фізична особа-підприємець, за ст.44-3 КпАП України,-

в с т а н о в и в:

на розгляд Верховинського районного суду Івано-Франківської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КпАП України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №375255 від 21.11.2020, 21.11.2020 о 10.25 год. в селищі Верховина по вул.Грушевського, 1Д в приміщенні продовольчого магазину фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснювала торгівлю промисловими товарами, чим порушила вимоги постанови КМУ №641 від 22.07.2020 із змінами внесеними Постановою КМУ від 11.11.2020 №1100, а саме п.п.4 п.15.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнала, пояснила, що 21.11.2020 вона не здійснювала торгівлі у своєму магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що знаходиться на автостанції в селищі Верховина по вул.Грушевського, 1 Д, а разом із своїми родичами святкувала іменини брата ОСОБА_2 , який чекаючи автобуса до Києва, пригостив їх шампанським. При цому, на дверях при вході в магазин була повішена вивіска "перерахунок" і в приміщенні магазину жодного покупця не було.

Адвокат ОСОБА_3 зазначила, що протокол в справі про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог закону, зокрема у фабулі протоколу зазначається про здійснення ОСОБА_1 торгівлі в приміщенні продовольчого магазину промисловими товарами, в той час, як в неї магазин з канцелярним товаром. Крім цього, матеріали справи не містять жодних доказів про реалізацією позивачем будь якої продукції 21.11.2020, як і показань свідків - покупців. Долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом не є належним доказом, оскільки в протоколі не зазначається про те, що такий додається до останнього. Долучені до протоколу письмові пояснення свідків, також не можуть вважатися належними доказами, оскільки такі виготовлені шаблоном шляхом дублювання пояснень. Просить проваження у справі закрити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.7 КпАП України провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КпАП України).

Відповідно до ст.256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.44-3 КпАП України, є суспільні відносини у сфері охорони праці та здоров`я населення; об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності), спрямованих на порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами; суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності вини у формі прямого чи не прямого умислу; суб`єктом правопорушення є будь-яка фізична особа, якій виповнилося 16 років та яка, зокрема, порушує правила карантину.

Стаття 44-3 КпАП України не визначає конкретних правил карантину, за порушення яких настає відповідальність, проте такі правила встановлюються відповідними актами законодавства.

Так, статтею 44-3 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма статті 44-3 КпАП України носить бланкетний характер, у зв`язку із чим серед ознак суті адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути зазначено, яку конкретно заборону відповідного пункту нормативно-правового акту, яким встановлюються правила карантину, порушила особа, щодо якої складено протокол.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Державне регулювання діяльності у сфері захисту населення від інфекційних хвороб здійснюється, в тому числі, Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» встановлено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 із змінами від 11.11.2020 № 1100, а саме п.п.4 п.15 визначено, що додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім:

торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами;

провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів;

торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень.

Однак, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №375255 від 21.11.2020, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності не за заборону у визначений період приймати відвідувачів, як суб`єктом господарювання, який провадить діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, а за здійснення 21.11.2020 о 10.25 год. в селищі Верховина по вул.Грушевського, 1Д торгівлі промисловими товарами в приміщенні продовольчого магазину.

Згідно із ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Відповідно до ст. 256 КпАП України, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення.

Це означає, що звинувачення викладене в протоколі про адміністративне правопорушення повинно відповідати фабулі статті за якою звинувачується особа, це звинувачення повинно бути конкретним та не містити протиріч, які можуть вплинути на неправильне сприйняття суті звинуваення.

За змістом ст.ст.279, 280 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст.213, 221 КпАП України, є лише розгляд справи.

За таких обставин, якщо викладена у протоколі про адміністративне правопорушення фабула не відповідає змісту адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною правовою нормою, тобто не містить відповідних кваліфікуючих ознак складу адміністративного правопорушення, а суд не може самостійно змінювати, чи встановлювати такі кваліфікуючі ознаки, відтак суд позбавленний можливсті встановити на підставі зібраних доказів наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п.1 ст.247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із наведеним, невідповідність обвинувачення у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , диспозиції ст.44-3 КпАП України в поєднанні із п.п.4. п.15 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 із змінами від 11.11.2020 № 1100, в редакції акту станом на 21.11.2020, тягне за собою неможливість встановлення наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, а відтак є самостійною підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення з підстав п.1 ст.247 КпАП України.

Разом з тим, суд вважає недоведеними належними та допустимими доказами обставини торгівлі ОСОБА_1 21.11.2020 промисловими товарами в приміщенні магазину.

Так, на підтвердження обставин викладених у протоколі, долучено лише рапорти поліцейських Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Хім`яка Р, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з яких вбачається, що перебуваючи 21.11.2020 в складі мобільної групи під час відпрацювання Верховинського району щодо дотримання карантинних норм вихідного дня, в смт Верховина по вул.Грушевського, 1Д було виявлено факт роботи магазину "Канцелярія" у вихідний день, власником якого є ПП ОСОБА_1 .

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту торгівлі ОСОБА_1 21.11.2020 промисловими товарами, якими можуть бути накладні, чеки, що видавалися покупцю за придбаний товар, пояснення самого покупця, суду не представлено, внаслідок чого відсутні підстави у суду прийти до переконання про доведеність обставин, зщазначених у протоколі.

Долучені до матеріалів справи пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд не бере до уваги, оскільки такі особи посвідчували лише факт відмови особи підписувати протокол та не являлися свідками вчиненого правопорушення.

Дійсно, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено диск з відеозаписом подій, які мали місце 21.11.2020. Однак, з переглянутого відеозапису вбачається, що під час того як працівники поліції зайшли в приміщення магазину, жодних дій з продажу будь якого товару не здійснювалося, продавець взагалі була відсутньою і в такому знаходилося двоє дорослих людей та дитина, які зі слів особи, що притягається до адміністративної відповідальності, являються її родичами. ОСОБА_1 появилася в приміщенні магазину лише за деякий час, пояснила, що магазин не працює, що підтверджує оголошення про перерахунок на вході.

Вказаний доказ міг би підтверджувати факт поршення карантинних обмежень щодо заборони приймання відвідувачів суб`єктом господарювання в період 21.11.2020, однак за таке правопорушення щодо особи протоколу не складено. Фабула обвинувачення містить вказівку про здійснення торгівлі в період дії карантинних обмежень, що не підтверджується жодними доказами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейшейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України»), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до вимог ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

За таких обставин є переконливим висновок, що вчинення адміністративного правопорушення особою повинно доводитися чіткими, узгодженими та неспростовними доказами.

Отже, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністратвиного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КпАП України, а також те, що саме обвинувачення у протоколі не відповідає складу адміністратвиного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КпАП України в поєднанні із п.п.4. п.15 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 із змінами від 11.11.2020 № 1100, в редакції акту станом на 21.11.2020, тому провадження у справі про її притягнення до адміністративної відповідальності підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КпАП України.

Керуючись ст. 44-3, 247, 279, 280, 283, 284, 288 КпАП України,-

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КпАП України закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Бучинський А.Б.