Справа № 444/1379/20
Провадження № 3/444/798/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2020 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., які надійшли від Жовківського відділення Кам"янк-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , -

- за ч.2. ст.126, ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

Неповнолітній ОСОБА_1 , 27.04.2020 року о 04 год. 40 хв. в м.Жовква вул.Вокзальна , 3, Жовківського району Львівської області керував автомобілем марки "ВАЗ 2101" д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп"яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "DRAGER" в присутності двох свідків, згідно якого результат тесту 0,48 % проміле алкоголю, чим своїми діями неповнолітній ОСОБА_1 порушив п.п. 2.9 А ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КпАП України.

Окрім того, неповнолітній ОСОБА_1 27.04.2020 року о 04 год. 40 хв. в м.Жовква вул.Вокзальна , 3, Жовківського району Львівської області керував автомобілем марки "ВАЗ 2101" д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортними засобами , чим своїми діями неповнолітній ОСОБА_1 порушив п.п. 2.1 А ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.126 ч.2 КпАП України.

ОСОБА_1 , в судові засідання, які призначались на 19.06.2020, 26.06.2020 , 20.07.2020 року не прибув, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що стверджується розпискою про одержання судових повісток з поміткою про дату вручення .

Однак, ОСОБА_1 на 19.06.2020, 26.06.2020 року звернувся до суду із письмовими заявами про відкладення розгляду даної справи на іншу дату у зв`язку із його хворобою, а саме : перебуванням на лікуванні . Суду надано підтверджуючі документи про хвороббу, а саме виписки із медичної карти.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що на думку суду має місце з боку ОСОБА_2 , перешкоджає виконанню завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Тому, суддя не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була достовірно обізнана про час та місце судового засідання, при цьому, за період перебування на розгляді у суді матеріалів справи не скористалася правами, наданими їй чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надала пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження.У разі неможливості особисто брати участь в судових засіданнях не забезпечила присутність свого захисника, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суддя прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, в подальшому ОСОБА_1 клопотання про відкладення розгляду справи яка була призначена на 20.07.2020 року суду не подано .

З врахуванням того, що ст.38 КпАП України, передбачені стислі строки розгляду категорії таких справ, суд не може призначити розгляд даної справи на іншу дату оскільки таке призведе до порушення строків розгляду справи, тому вважаю за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Факт вчинення неповнолітнім ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2. ст.126 КК України, ч.1 ст.130 КпАП України підтверджується зібраними доказами, які знаходяться в матеріалах даної справи, зокрема:

-протоколами про адміністративне правопорушення серії ОБ № 027704 , серії ОБ №027703 від 27.04.2020 року;

-рапортами працівника поліції від 27.04.2020 року ,

-

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 27.04.2020 року.

Так, ч.1 ст.130 КпАП України передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Згідно п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За ч.2 ст.126 КпАП України, передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

До осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст.13 КпАП України, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Згідно вимог ст.36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому дані справи слід об`єднати в одне провадження та накласти стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КК України, ч.1 ст.130 КпАП України є вірною .

Призначаючи вид та міру стягнення правопорушнику, враховую характер скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, не працює .

Обставин, що пом"якшують або обтяжують відповідальність правопорушника не встановлено.

Санкція ч.1 ст.130 КпАП України, передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік .

Санкція ч.2 ст.126 КК України , передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приходжу до висновку, що так як неповнолітній ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, тобто Жовківським районним судом Львівської області, найтяжчим адміністративним правопорушеннням, враховуючи санкції, є вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КпАП України, ч.1 ст. 130 КпАП України, а тому вважаю, що справи необхідно відносно ОСОБА_1 об`єднати, а стягнення накласти в межах санкції ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З врахуванням всіх у сукупності вище перелічених обставин місця, способу вчинення правопорушення, та відповідно до п. 28 ППВСУ від 23 грудня 2005 року N 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду Українивід 19 грудня 2008 року N 18 позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.2 ст. 126, ч.1 ст.130 КпАП України. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. Як вбачається із наданих суду матеріалів даної справи, зокрема що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував . А тому, з врахуванням всіх у сукупності вище перелічених обставин приходжу до переконання, що до неповнолітнього правопорушника ОСОБА_1 доцільним буде обрати стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, а саме застосувати стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами .

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року в останній діючій редакції, ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 рн., а тому дана сума судового збору підлягає стягненню з правопорушника.

Керуючись ст.ст.27,30,40-1,126, ч.2 , 130 ч.1, 284, 307-308-310 КпАП України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу №444/1380/20 провадження 3/444/799/2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КпАП України гр. ОСОБА_1 - об`єднати в одне провадження із матеріалами справи №444/1379/20 провадження 3/444/798/2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КпАП України гр. ОСОБА_1 та присвоїти справі №444/1379/20 провадження 3/444/798/2020 .

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126 , ч.1 ст.130 КпАП України та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. в дохід держави без позбавленням права керування транспортними засобами .

Стягнути з ОСОБА_1 ,( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга, подаються до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Зеліско Р. Й.