КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретаря судового засідання Бендюжик Ю.А.

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1

захисника Александрова Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу адвоката Александрова Д.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 27.09.2019, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 27.09.2019 визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 384 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду адвокат Александров Д.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва від 27.09.2019 року та ухвалити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв?язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат Александров Д.О. посилається на те, що під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 підписував документи, що надавалися йому працівниками поліції у темряві та не був уважним до їх змісту, деякі документи були не повністю заповнені. Крім цього, адвокат Александров Д.О. зазначає, що водій ОСОБА_1 не був згодним з результатами проходження огляду на стан сп?яніння, просив надати документи на прилад Драгер, однак не отримав їх. Також ОСОБА_1 просив повторно провести огляд на стан сп?яніння в медичному закладі, однак працівниками поліції, не було враховане його прохання. Крім цього, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 написав письмові пояснення, однак працівниками поліції не було долучено їх до матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Адвокат Александров Д.О. також вказує, що свідки чули незгоду ОСОБА_1 з результатами проходження огляду на стан сп?яніння та прохання пройти огляд на стан сп?яніння в закладі охорони здоров?я. Також адвокат Александров Д.О. зазначає, що пояснення писалися не свідками а працівниками поліції. Крім цього апелянт зазначає, що судом першої інстанції було проігноровано його клопотання про направлення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на дооформлення, оскільки особа на відеозаписі доданому до матеріалів справи про адміністративне правопорушення є не ОСОБА_1 ..

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 11 серпня 2019 року близько 04 години 35 хвилин в м. Києві по вул. Новокостянтинівській, керував транспортним засобом «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Alcotest 6820», результат тесту склав 1.16 %.

Заслухавши доповідь судді, доводи особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Александрова Д.О., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, їх пояснення, дослідивши письмові матеріали справи та відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з`ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд керується наступним.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Ст.280 КУпАП передбачено обов?язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що даних вимог закону дотримано не було, що підтверджується слідуючим.

Так, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 КУпАП та піддаючи його адміністративному стягненню, суд в постанові вказав, що дослідивши матеріали справи, а саме: виписку з алкотестера (а.с. 1), протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 2), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), пояснення ОСОБА_3 (а.с. 4), пояснення ОСОБА_4 (а.с. 5), рапорт (а.с. 6), відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення, суд встановив, що ОСОБА_1 , своїми діями, які виразились у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП.

Проте, з таким висновком суду апеляційний суд не погоджується.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не узгоджуються з критерієм доведеності вини у поза розумний сумнів.

Так, по-перше, суд вказав, що вина ОСОБА_1 підтверджується " відеозаписом з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення ".

Однак, хоча в матеріалах справи і наявний відеозапис з нагрудної камери поліцейського (а.с. 7), проте в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №367763 від 11.08.2019 відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. Більше того, протокол взагалі не містить даних про те, що до справи додається відеозапис.

Відтак, наявний в матеріалах справи диск з відеозапис на а.с. 7 є недопустимим доказом . Аналогічного висновку щодо невідповідності такого доказу як відеозапис критерію допустимості у разі відсутності посилання на нього в постанові (а в даному випадку в протоколі, викладений в рішенні ВС КАС, справа №524/5536/17 від 15.11.18.

Більше того, на долученому до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозаписі, зображена особа зовні взагалі не схожа на ОСОБА_1 та називає себе ОСОБА_5 , що свідчить вже про неналежність вказаного доказу.

По-друге, суд критично ставиться до письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 11.08.2019, оскільки в судовому засіданні, при розгляді в суді апеляційної інстанції, було досліджено аудіозапис телефонної розмови зі свідком ОСОБА_4 , представлений стороною захисту, на якому він зазначає зовсім інші обставини проведення огляду на стан сп?яніння ОСОБА_1 .. Крім цього в судовому засіданні в суді апеляційної інсмтанції ОСОБА_1 зазначив, що при проведенні огляду на стан сп?яніння був лише один свідок, тоді як в протоколі вказані 2 свідки.

Також суд вважає слушними доводи апеляційної скарги адвоката Александрова Д.О. про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що підтверджується відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №367763 від 11.08.2019, хоча такий обов?язок прямо передбачений ч.1 ст.266 КУпАП.

Крім цього, доводи апеляційної скарги адвоката Александрова Д.О. в інтересах ОСОБА_1 про те, що він висловлював незгоду з результатами огляду на стан сп?яніння та просив працівників поліції пройти повторний огляд на стан сп?яніння в закладі охорони здоров?я, суд апеляційної інстанції вважає слушними та такими, що не спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на зазначений конституційний припис, а також з огляду на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами у поза розумний сумнів, що залишено судом першої інстанції поза увагою, то оскаржувана постанова Подільського районного суду міста Києва від 27.09.2019 підлягає скасуванню, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП ? закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи вищевикладені мотиви суду, інші доводи апеляційної скарги адвоката Александрова Д.О. в інтересах ОСОБА_1 , перевірці не підлягають.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Александрова Дмитра Олександровича, задовольнити.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 27.09.2019 щодо ОСОБА_1 визнаного винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення і стягненням судового збору - скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 758/11003/19

Апеляційне провадження № 33/824/4054/2019

Суддя у першій інстанції - Зубець Ю.Г.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.