02.07.2020 Єдиний унікальний номер 205/3824/20
ПОСТАНОВА

02 липня 2020 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Скрипник К.О., розглянувши матеріали, які поступили з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05 квітня 2020 року о 15.30 год. у м. Дніпро на вул. Криворізьке Шосе, 7, керував автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, що було встановлено за допомогою висновку № 1622 КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР.

ОСОБА_1 у призначене судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи або письмові заперечення до суду не надіслав. За таких обставин, на підставі ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу у його відсутність.

Відповідно до частин першої та другої статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Так, згідно із частиною першою статті 8 Конституції України «в Україні визнається й діє принцип верховенства права». Складовою верховенства права є принцип правової визначеності, основою якого є ідея передбачуваності очікування суб`єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам. Конституційний Суд України у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації й правовідносини залишалися передбачуваними (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005, від 29 червня 2010 року N 17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, від 11 жовтня 2011 року N 10-рп/2011).

До події, факту, суд, застосовує той закон під час дії якого вони настали або мали місце.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного суду. Так, Касаційний кримінальний суд у складі Верховного суду в своєму листі від 03 липня 2020 року зазначив, що суди мають здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, які було вчинено до 01 липня 2020 року, відповідно до цієї статті у редакції, чинній на час вчинення таких діянь.

Доказів, спростування обставини, викладені в протоколі ОСОБА_1 , не надано.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими письмовими доказами: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 115662 від 15.05.2020 року, рапортом інспектора УПП в Дніпропетровській області від 15.05.2020 року, висновком медичного огляду від 24.04.2020 року КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР, відповідно до якого 05 квітня 2020 року о 16.10 годин, ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Призначаючи вид адміністративного стягнення, враховую характер і міру громадської небезпеки скоєного, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та, те, що ОСОБА_1 у минулому притягався за аналогічне правопорушення до адміністративної відповідальності, збитки у разі його дій нікому не завдані, негативних або тяжких наслідків для інших фізичних чи юридичних осіб не настало.

З урахуванням викладеного, суддя вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП України.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.2, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір по справі на користь держави в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подаються до відповідного апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя К.О.Скрипник