Справа № 442/7921/20
Провадження №3/442/3271/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 грудня 2020 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Медведик Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, працюючої керівником відділення РО №53 ТзОВ «Ізі Кредит» м.Дрогобич, проживаючої по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №347436 від 08.12.2020 року, ОСОБА_1 08.12.2020 року будучи керівником відділення РО №53 ТзОВ «Ізі Кредит» що знаходиться в м.Дрогобич по вул. Ковальській, 9, здійснювала обслуговування відвідувачів без засобів індивідуального захисту, чим порушила правила п.п. 13 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22.07.2020, відповідальність за що передбачена ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнала. Пояснила суду, що працівників поліції зустріла на вулиці біля офісу місця роботи близько 18:30 год. Вона перебувала на робочому місці але прийом клієнтів не здійснювала, оскільки робочий час уже закінчився. Під час складення протоколу, від підпису якого вона відмовилась, її пояснення та зауваження щодо закінчення робочого дня, працівниками поліції не брались до уваги. Додатково подала заяву, в якій просить звільнити її від адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , оглянувши DVD-диск долучений до матеріалів справи, приходжу до переконання, що із здобутих в судовому засіданні доказів в діях ОСОБА_1 не вбачається складу правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП виходячи з наступного.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 44-3 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відтак стаття 44-3 КУпАП не визначає конкретних правил карантину, за порушення яких настає відповідальність, проте такі правила встановлюються відповідними актами законодавства.

Зокрема таким актом є зокрема Постанова Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №641 від 22.07.2020, якою передбачено, що на всій території України діє карантин з 01.08.2020 до 31.12.2020.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Під час розгляду справи у суді встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №347436 від 08.12.2020 року не зазначено свідків даного правопорушення. Крім того, звертаю увагу, що в протоколі не зазначено час вчинення адміністративне правопорушення та не вірно вказано підпункт (13) відповідного пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020. До протоколу додається відео, однак не вказано цифровий носій, на який здійснювалася відеофіксація, і таке не містить доказів обслуговування ОСОБА_1 відвідувачів без засобів індивідуального захисту.

Окрім того, об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в ухиленні (порушенні) особи від правил, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, а суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується прямим умислом.

Таким чином, з урахуванням наведеного, вважаю, що вина ОСОБА_1 у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України"Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, не знайшла свого підтвердження і така не доводиться жодними належними та допустимими доказами.

Будь-які інші докази, які б вказували на порушення ОСОБА_1 правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, в матеріалах справи відсутні.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви тлумачаться на користь особи.

Враховуючи наведене приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачаю підстав для стягнення судового збору.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283-284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Медведик Л.О.