Дата документу 03.12.2020
Справа № 334/6739/20
Провадження № 3/334/2802/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя Ісаков Дмитро Олександрович, розглянувши матеріали, які надійшли з Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, громадянки України, яка працює продавцем-консультантом в магазині «Нікітка», зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 283986 від 14 листопада 2020 року вбачається, що 14 листопада 2020 року о 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 знаходячись на робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м.Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 6, де здійснювала прийом відвідувачів, чим порушила норми карантину, а саме п.п.4 п.15 постанови Кабінему Міністрів України від 22.08.2020 року, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надала пояснення по суті правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та надані докази суддя дійшов наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), відповідно до вимог ст.ст.278, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 283986 від 14 листопада 2020 року відносно ОСОБА_1 співробітником поліції в порушення вимог ст. 251 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували її вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом і не являється безперечним доказом вини правопорушника. Згідно пункту 15 Розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС № 1376 від 06.11.2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Суду не надано жодних доказів, що могли б довести обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 14 листопада 2020 року, зокрема таких, які б підтвердили, що ОСОБА_1 здійснювала обслуговування покупців без захисної маски, не надано жодних доказів, що ОСОБА_1 працює у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », не встановлено свідків, які б могли підтвердити обставини викладені у протоколі. Не надано будь-яких інших письмових доказів. Наданий на підтвердження вини ОСОБА_1 фотознімок паспорту не може бути прийнятий судом як належний та допустимий доказ.

Так, ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України"Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній ним в постанові від 08.07.2020 року (справа № 463/1352/16-а), у справах про адміністративні правопорушення підлягає застосуванню принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського ,суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого,2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення: цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, і беручи до уваги ст.62 Конституції України, яка передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, відповідно вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, що згідно п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі.

Керуючись статтями: 247 ч.1 п.1, 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в Запорізький апеляційний суд протягом десяти діб з дня винесення постанови через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Ісаков Д.О.