Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/575/20
Провадження № 3/321/263/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2020 смт. Михайлівка

Суддя Михайлівського районного суду Запорізької області Кравченко Н.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Василівського ВП ГУНП у Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в АДРЕСА_1 , Михайлівського району, Запорізької області, громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , працюючого водієм ФОП « ОСОБА_2 », проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2020 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 , в смт Михайлівка по вул. Центральній, керував автомобілем ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з роту, порушення координації рухів та мови). Від проходження медичного огляду в медичному закладі та на місці відмовився на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

На розгляд адміністративного матеріалу ОСОБА_1 не з`явився. В судовому засіданні адвокат Бондарєв О.Г. заявив клопотання про задоволення клопотання про передачу адміністративного матеріалу щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП на розгляд трудового колективу для застосування до нього заходів громадського впливу.

Від трудового колективу ФОП « ОСОБА_2 » надійшло клопотання про передачу адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на розгляд трудового колективу для застосування до нього заходів громадського впливу. Зазначене питання було обговорено на зборах трудового колективу і вирішено внести вказане клопотання на розгляд суду.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України ", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства » від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Докази, які б спростовували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України, суддею не встановлені.

Так, докази про вчинення ОСОБА_1 правопорушення є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і у своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, та винуватість в них такої особи.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи особу правопорушника, наслідки вчиненого правопорушення, сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою ознак, за якими можна констатувати винуватість правопорушника доведеною, суддя вважає за необхідне застосувати до такого правопорушника положення ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 130 КпАП України).

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення (ч.1 ст. 8 КпАП України).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст. 9 КпАП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Відповідно до ст. 252-1 Кодексу законів про працю України, трудовий колектив підприємства утворюють усі громадяни, які своєю працею беруть участь у його діяльності на основі трудового договору (контракту, угоди), а також інших форм, що регулюють трудові відносини працівника з підприємством. Тобто, для застосування положень статті 21 КУпАП до правопорушника трудовим колективом до суду подано клопотання про звільнення від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу.

З огляду на вказані обставини, з метою досягнення виховного ефекту, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу винного, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, беручи до уваги клопотання трудового колективу ФОП « ОСОБА_2 » про передачу матеріалів щодо нього на розгляд трудового колективу, ОСОБА_1 можливо звільнити від адміністративної відповідальності та передати матеріали щодо нього на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу.

Керуючись ст.ст. 21, ст. 130 ч.1, 248 - 249, 251, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, передавши матеріали на розгляд ФОП « ОСОБА_2 » для застосування заходів громадського впливу.

ФОП « ОСОБА_2 » не пізніше як у десятиденний строк з дня одержання матеріалів повідомити суд про заходи громадського впливу, які застосувались до ОСОБА_1 .

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів через Михайлівський районний суд Запорізької області.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.О. Кравченко