Справа № 466/5052/17 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 33/811/595/20 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 320 (триста двадцять ) грн. 00 коп.

Згідно з постановою судді, 07 липня 2017 року о 23 год. 40 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , на вул. Суботівська, 10 в м. Львові, з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мовлення). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова судді є незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права, без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

На переконання ОСОБА_1 , суддею неправильно встановлено, що він керував 07 липня 2017 року о 23 год. 40 хв. автомобілем марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , на вул. Суботівська, 10 в м. Львові, посилаючись на протокол про адміністративне правопорушення серії БР №004301, оскільки про такий протокол ОСОБА_1 не чув, його не бачив та не підписував, бо адміністративного правопорушення не вчиняв.

Окрім цього, ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки у судове засідання його не викликали, про що вказує невірна адреса його місця реєстрації та проживання, а оскаржувану постанову він отримав 19 березня 2020 року.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, що не позбавляє суд апеляційної інстанції проводити апеляційний розгляд у його відсутності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши 11 червня 2020 року свідка ОСОБА_2 , апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

З огляду на те, що судове засідання, на якому прийнято оскаржувану постанову судді, проводилося у відсутності ОСОБА_1 , який належним чином не повідомлявся про час та місце розгляду справи відносно нього, а копію постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2017 року такий отримав лише 19 березня 2020 року, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогамст.283 КУпАП.

Зі змісту ст.280 КУпАП вбачається, що суддя має розглянути справу про адміністративне правопорушення щодо особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, та у межах складеного протоколу.

Вказаних вимог закону суддею районного суду в повній мірі було дотримано, дослідивши всебічно й повно наявні у справі докази, суддя зробив вірний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 07 липня 2017 року серії БР№004301 (а.с.1),07 липня 2017 року о 23 год. 40 хв. у м.Львові на вул.Суботіській, 10, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мовлення. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Із процесуальними правами ОСОБА_1 працівниками поліції було ознайомлено, водночас від підпису в протоколі останній відмовився.

Наведене в протоколі стверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 (а.с.5) та ОСОБА_2 (а.с.6), які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою перевірки водія транспортного засобу ОСОБА_1 стало порушення останнім вимог п.15.12 ПДР. Зокрема, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 07 липня 2017 року (а.с.2), 06 липня 2017 року о 23 год. 40 хв. у м.Львові на вул.Суботівській, 10, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив стоянку на вул.Суботівській, 10, залишивши транспортний засіб, не вжив всіх заходів та допустив його самовільний рух, внаслідок чого автомобіль скоїв наїзд на припаркований попереду автомобіль «Renault Laguna», н.з. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.7), такий зазначив, що за кермом не перебував та автомобілем не керував.

Натомість такі твердження спростовуються письмовими поясненнямипотерпілого ОСОБА_2 , який зазначив, що 06.07.2017 року, керуючи автомобілем «Renault Laguna», н.з. НОМЕР_2 , їдучи вул. Суботівською, близько 23 год. 40 хв., він зупинився на зупинці для висадки пасажирів, до нього підійшов водій автомобіля «ВАЗ 21063», який зупинився позаду автомобіля потерпілого. Водій автомобіля «ВАЗ 21063», не прийняв міри для забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме не поставив авто на ручне гальмо, внаслідок чого автомобіль «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з автомобілем «Renault Laguna», н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого такому транспортному засобу було завдано механічні пошкодження з матеріальними збитками. Крім того, в своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що водій автомобіля «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння, від нього був відчутний запах алкоголю та було порушення мови. Після прибуття працівників поліції особу водія автомобіля «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , було встановлено як громадянина ОСОБА_1 .

В свої поясненнях свідок ОСОБА_3 зазначив, що 06.07.2017 року, будучи пасажиром автомобіля «Renault Laguna», н.з. НОМЕР_2 ,їдучи вул. Суботівською, близько 23 год. 40 хв., зупинившись на зупинці для висадки пасажирів, до водія ОСОБА_2 підійшов водій транспортного засобу марки «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , даний водій зупинився позаду автомобіля «Renault Laguna», н.з. НОМЕР_2 ,та не прийняв міри для забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме не поставив авто на ручне гальмо, внаслідок чого автомобіль «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з автомобілем «Renault Laguna», н.з. НОМЕР_2 , в результаті автомобілю було завдано механічні пошкодження з матеріальними збитками. Також в своїх поясненнях свідок зазначив, що у водія «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , була нечітка мова, порушення координації та від останнього відчувався запах алкоголю. Працівники поліції встановили особу водія автомобіля «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , яким виявився громадянин ОСОБА_1 .

Допитаний у судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_2 підтримав свої письмові пояснення, відібрані у нього працівниками поліції під час оформлення вказаних вище протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , та додав, що водій транспортного засобу «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , поводив себе дивно, з ознаками алкогольного сп`яніння, адже від такого був відчутний запах алкоголю та поведінка останнього явно не відповідала обстановці.

З наданої апеляційним судом на ознайомлення копії паспорта ОСОБА_1 , долученої ним до апеляційної скарги, свідок ОСОБА_2 впізнав ОСОБА_1 як особу, відносно якої й було складено наведені вище протоколи.

Таким чином, встановлені судом апеляційної інстанції дані спростовують твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, про складені відносно нього протоколи не знав, оскільки такі складалися у його відсутності, адже він ніколи не був у м.Львові.

Щодо невідповідності даних протоколу в частині вказівки місця проживання, а саме у протоколі про адміністративне правопорушення від 07 липня 2017 року серії БР№004301 (а.с.1) зазначено місцем проживання ОСОБА_1 « АДРЕСА_2 », то такі не свідчать про те, що транспортним засобом керувала інша особа, аніж ОСОБА_1 , оскільки вказана інформація зазначається уповноваженим працівником поліції зі слів особи-водія.

Ураховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що висновки судді першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованими, прийнятими на основі досліджених допустимих, взаємоузгоджених доказів.

Водночас, при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя першої інстанції не дотримався вимог законодавства та наклав на останнього стягнення, яке не могло бути накладене.

Так, відповідно до ч.2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Зі змісту ч.2 ст. 30 КУпАП вбачається, що позбавити права керування транспортними засобами можна лише ту особу, яка наділена таким правом.

Окрім цього, відповідно до приписів абз.3 п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14, суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа взагалі не мала такого права.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема довідки інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Попович Х.Я. від 11.07.2017 (а.с.4), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував.

Згідно з даними отриманих на запит Львівського апеляційного суду відповідей Регіональних сервісних центрів ГСЦ МВС України у Львівській та Херсонській областях від 23 червня 2020 року №31/13-211 та від 22 червня 2020 року №31/21/7-204, відповідно, громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія не видавалося.

Оскільки ОСОБА_1 не наділений правом керування транспортними засобами, до нього таке стягнення застосоване бути не може, а тому накладення на останнього додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами не відповідає вимогам закону.

Тому оскаржувану постанову судді щодо ОСОБА_1 слід змінити, і вважати останнього таким, на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови судді покликання на позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк один рік.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк