29.07.2020
Справа № 720/127/20
Провадження № 3-зв/720/2/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Новоселиця

Суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Оленчука І.В., з участю секретаря Кожокар Д.В., розглянувши заяву про відвід судді Павлінчука С.С. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 172-5 ч. 1 Кодексу про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Протоколом автоматизованого розподілу від 28.07.2020 року судді Новоселицького районного суду Оленчука І.В. передано на розгляд заяву захисника Розман В.С. в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Павлінчука С.С. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 172-5 ч. 1 Кодексу про адміністративні правопорушення.

Заява обґрунтована тим, що суддя Павлінчук С.С. проявив неупередженість у розгляді вказаної справи, яка проявилися в тому, що він не повернув протокол за клопотанням прокурора для належного оформлення, а також у зв`язку із здійсненням виклику свідків про виклик яких сторони по справі не клопотали.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що у задоволенні заяви про відвід слід відмовити з наступних підстав.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Норми чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок вирішення клопотання про відвід судді, який розглядає справу, тому суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону.

Так, згідно п. 4 рішення Ради суддів України № 34 від 08 червня 2017 року судам роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

В статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Білуха проти України» (рішення суду від 09 листопада 2006 року) Європейський суд з прав людини встановив порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навівши такі мотиви (пункти 4755 рішення). Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Заявляючи відвід судді Павлінчуку С.С. захисник Розман В.С. посилається на те, що він йому не довіряє, оскільки суддя не повернув протокол за клопотанням прокурора для належного оформлення, а також у зв`язку із здійсненням виклику свідків саме за ініціативи суду.

Слід зазначити, що незгода учасника судового розгляду з процесуальним рішенням судді не може бути підставою для відводу.

На стадії розгляду заяви про відвід, суддя не дає оцінку правильності прийнятого судом процесуального рішення, оскільки це є прерогативою суду апеляційної інстанції.

Таким чином, при розгляді заяви про відвід не встановлено будь-яких обставин, що за своїми суб`єктивним та об`єктивним критеріями викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності головуючого судді Павлінчука С.С., у зв`язку із чим, у задоволенні заяви про його відвід слід відмовити за безпідставністю.

На підставі наведеного та керуючись п.4 рішення Ради суддів від 8 червня 2017 року № 34, ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 7, 33, 172-5 ч. 1, 221, 245, 266, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника Розман В.С. в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Павлінчука С.С. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 172-5 ч. 1 Кодексу про адміністративні правопорушення - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: