КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ч. 5 ст. 212-3 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 травня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю захисника особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бацуци О.М., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Бацуци О.М. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року,

ОСОБА_1 , працюючого генеральним директором ТОВ «Епіцентр К», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 425 гривень.

Цією ж постановою, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як встановлено постановою судді, 02 грудня 2019 року адвокат ОСОБА_2. звернувся з адвокатським запитом до ТОВ «Епіцентр К». Листом від 09 грудня 2019 року за № 0912-1/19 за підписом Генерального директора ТОВ «Епіцентр К» ОСОБА_1 в наданні інформації на адвокатський запит було відмовлено, чим порушено вимоги ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Бацуца О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 20.02.2020 року, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 цього Кодексу.

В обґрунтування поданої скарги, апелянт посилається на те, що оскаржувана постанова є такою, що не відповідає завданню провадження в справах про адміністративні правопорушення, яке закріплено на рівні ст. 245 КУпАП та такою, яка була прийнята з порушенням принципу законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення, який регламентовано ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП.

Зокрема, як зазначає апелянт, суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, вказав в абзаці 13 оскаржуваної постанови, що в діях останнього вбачається порушення вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у зв`язку із не наданням інформації на адвокатський запит адвоката ОСОБА_2. № 1 від 02.12.2019 та вина останнього доведена в повному обсязі, тобто, як вказує апелянт, об`єктивна сторона складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в якості завершального мотиву прийняття оскаржуваної постанови, не відповідає диспозиції ч. 5 ст. 212-3 КУпАП та ч. 3 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Як вважає апелянт, зазначення судом першої інстанції в абзаці 3 оскаржуваної постанови висновку: «Суддя, вислухавши пояснення захисника, дослідивши докази по справі, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, а саме неправомірна відмова в наданні інформації у відповідь на адвокатський запит відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та співставлення вказаного висновку суду з висновком суду, який було відображено далі судом в абзаці 13 тієї ж постанови, а саме «Таким чином, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у зв`язку із не наданням інформації на адвокатський запит № 1 від 02 грудня 2019 року його вина доведена в повному обсязі та дії правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП», свідчить про те, що суд грубо порушив принцип законності, який закріплено в ст. 7 КУпАП та притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, яка йде в розріз та всупереч диспозиції ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, і вказані дії, зокрема суду, мають прояви притягнення ОСОБА_1 до відповідальності по одному і тому ж факту, по одному складеному протоколу, декілька разів, що є безумовним порушенням ч. 1 ст. 61 Конституції України.

Крім того, на думку апелянта, в діях ОСОБА_1 в дійсності і по суті був відсутній склад адміністративного правопорушення, який регламентований на рівні ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, оскільки по суті першого адвокатського запиту, адвокату була дана повна відповідь щодо описаної ситуації, яка мала місце в приміщенні одного з торговельних центрів ТОВ «Епіцентр К» за його участі, а повторно надісланий адвокатський запит адвоката ОСОБА_2. за № 1 від 02.12.2019 року, який по суті поставлених питань був абсолютно ідентичним попередньому, носив прояв зловживання адвокатом своїм правом на направлення необмеженої кількості адвокатських запитів одній і тій же особі.

Звертає увагу апелянт і на те, що заперечення щодо зазначеного вище протоколу, які були дані адвокатом Песиголовцем Я.О. та подані ним аналогічні пояснення до суду з цими ж обґрунтуваннями, були проігноровані та не вірно оцінені як особою, яка складала протокол, так і судом, який здійснював розгляд справи про адміністративне правопорушення та поверхово і формально віднісся до розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Як зазначає апелянт, в протоколі про адміністративне правопорушення, пояснення захисника ОСОБА_1. відображені в графі «запис про відмову особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення..», а не графі «пояснення і зауваження щодо змісту цього протоколу..», а в графі про роз`яснення змісту ст. 63 Конституції України, особою, яка складала протокол, взагалі нічого не зазначено і не поставлено жодної відмітки чи запису.

Тобто, як вважає апелянт, суд першої інстанції, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, не виконав дії по підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, не перевірив чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також, на думку апелянта, в даній справі суд першої інстанції, не тільки поверхово та формально віднісся до дослідження обставин, пояснень захисника та дійсних обставин діяння, а й грубо порушив права ОСОБА_1 , як особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, оскільки останнього було притягнено на основі протоколу, який не відповідає вимогам КУпАП, зокрема ст.ст. 7, 245, 256 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бацуци О.М., який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до диспозиції ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, вказаною нормою встановлена адміністративна відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Як прямо зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії КС № 00004 від 04 лютого 2020 року, який було складено щодо генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕПІЦЕНТР К» ОСОБА_1 , в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, а саме - неправомірна відмова в наданні інформації на адвокатський запит.

Разом з тим, незважаючи на вказане формулювання вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, суддя в мотивувальній частині своєї постанови, описуючи встановлені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зазначає про те, що останній своїм листом від 09 грудня 2019 року відмовив у наданні інформації на адвокатський запит. Потім, після слів вислухавши пояснення захисника, дослідивши докази по справі, суддя зазначає про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, а саме неправомірна відмова в наданні інформації у відповідь на адвокатський запит. І в решті, після аналізу змісту досліджених доказів, підсумовуючи мотиви прийнятого рішення про доведеність його вини, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у зв`язку із не наданням інформації на адвокатський запит № 1 від 02 грудня 2019 року, що, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, не в повній мірі відповідає диспозиції ч. 5 ст. 212-5 цього Кодексу, оскільки вказаною нормою встановлюється відповідальність не за відмову в наданні і не за не надання інформації на адвокатський запит, а за неправомірну відмову в наданні інформації на адвокатський запит, що є принциповим при встановленні обставин, що, відповідно до ст. 280 КУпАП, підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Крім того, незалежно від того, в чому конкретно виразилися дії ОСОБА_1 , відповідальність за які передбачена ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, як посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, так і суддею, яка постановила оскаржуване судове рішення, залишені без уваги обставини, на які звертає увагу захисник ОСОБА_1 - адвокат Бацуца О.М., та які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, суддя фактично не встановила та не надала оцінки неправомірності дій ОСОБА_1 , пов`язаних з відмовою в наданні інформації на адвокатський запит, зважаючи на те, що адвокату ОСОБА_2. по суті його першого адвокатського запиту від 21.11.2019 року була надана відповідь заступником начальника Служби безпеки ТЦ «Епіцентр К» № 8 м. Київ щодо ситуації, яка мала місце в приміщенні одного з торговельних центрів ТОВ «Епіцентр К», яка не була розцінена у встановленому законом порядку, як несвоєчасне або неповне надання інформації, за що також передбачена відповідальність згідно з вимогами ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Більш того, приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у зв`язку із не наданням інформації на адвокатський запит № 1 від 02 грудня 2019 року, суддя не встановила та не навела у своїй постанові доказів того, що ОСОБА_1 , як Генеральний директор ТОВ «Епіцентр К» мав у своєму розпорядженні інформацію, про яку йшла мова в адвокатському запиті, а саме Правила, Положення або інший документ очолюваного ним Товариства, яким регулювалась необхідність повторного звернення покупців на касу для «проведення відвантаження товару» у разі їх попередньої сплати на касі до того та що він неправомірно відмовив у наданні такої інформації, зокрема не надав засвідченої відповідно до вимог законодавства копії відповідного документа.

З огляду на вищенаведене, рішення судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, не може бути визнане законним та обґрунтованим, оскільки наявні у справі докази, по за розумним сумнівом, не давали суду підстав для висновку про наявність в його діях складу зазначеного правопорушення, а оцінка, яку суддя надала цим доказам, не ґрунтується на вимогах, передбачених ст. 252 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Бацуци О.М. підлягає задоволенню, а постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 - скасуванню, із закриттям провадження у справі щодо нього, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Бацуци О.М.задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити,на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Степанова С.В.