ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючого судді Ямкової О.О.

за участю: секретаря Белорукової І.В.,

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Рум`янцева О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та захисника Рум`янцева О.В. на постанову судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 6 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 21 квітня 2020 року о 1 годині 38 хвилин в місті Миколаєві по проспекту Центральний біля будинку №267 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Peugeot Partner, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» (прилад ARMF-0278) встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, з показником в 0,38 проміле. З результатами огляду ОСОБА_1 , погодився, підписавши у встановленому законом порядку відповідний акт. Від проходження огляду у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі водій ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

Зазначав, що напередодні події, 20 квітня 2020 року, помилково випив трохи вина переплутавши його з соком, але з того моменту пройшов значний проміжок часу і так як він почував себе добре, то сів за кермо належного йому автомобіля.

Разом з тим, по дорозі був зупинений поліцейськими без видимих на то причин, та погодився пройти огляд на стан сп`яніння за відсутністю будь-яких ознак такого стану.

При проведені огляду, на його вимогу представниками поліції не надана документація на відповідність приладу «Драгер» технічним характеристикам, з якої би вбачалося, що цей прилад відповідає вимогам законодавства.

Тому з результатами показників приладу він не погодився, та йому не було роз`яснено можливість пройти додатковий огляд у медичному закладі, а питання поліцейського, адресоване до нього, навпаки, було сформульовано таким чином, що він припустив, що поліцейський запропонував йому проїхати до лікарні для надання медичної допомоги, у зв`язку зі станом його здоров`я, якої він не потребував.

Копія акту та тесту «Драгера» йому не вручалися.

Звертав увагу суду на скасування адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП з 1 липня 2020 року у відповідності до Закону України від 17 червня 2020 року №720-ІХ, внаслідок чого провадження по справі повинно бути закрито.

В окремо поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Рум`янцев О.В. просить скасувати постанову та звільнити водія от адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Зазначає, що не оспорюючи фактичні обставини справи щодо винуватості ОСОБА_1 , та враховуючи незначне перевищення показників приладу лише на 0,1 проміле, що в інших зарубіжних країнах дорівнюється відсутності стану алкогольного сп`яніння, вважає виявлене правопорушення малозначним, і як наслідок наявність обставин для закриття провадження.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Рум`янцева О.В. на підтримку доводів апеляційних скарг, та перевіривши наведені в них доводи, а також вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне подані апеляційні скарги залишити без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу з явними ознаками алкогольного сп`яніння та пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер» (прилад ARMF-0278), за наслідками якого встановлено алкогольне сп`яніння у 0,38 проміле, з якими водій погодився.

Тому при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суддя вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, які об`єктивно підтверджено письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , що у відповідності до положень статті 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно до вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями пунктів 1.3, 1.6, 1.7 розділу І, положень розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніхсправ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції та у присутності двох свідків, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду за допомогою технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 розділу ІІ Інструкції).

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозапису з нагрудної камери поліцейського, та з письмових пояснень свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, що відповідав 0,38 проміле, та погодився з результатами газоаналізатора, про що він та свідки поставили свої підписи у відповідному акті (а.с.2, 4-6).

Доводи ОСОБА_1 на пред`явлення ним вимоги щодо наданнях технічних документів на відповідність прибору спростовується відеозаписом, де він звертається до поліцейського з питанням чи коректно працює засіб, на що йому роз`яснюється, що технічний прилад сам вказує алгоритм дій та йому пропонується порядок його продування. Інших звернень або заперечень з цього приводу водій не висловлює, вимог про надання сертифікату не заявляє (а.с.6).

Окрім цього, після встановлення показників вмісту алкоголю в крові, поліцейським 21 квітня 2020 року о 2 годині 06 хвилині з`ясовується необхідність проведення огляду у медичному закладі, на що водій відповідає чітким «ні» (а.с.6).

Також з відеозапису, здійсненому цього дня, починаючи з 2год. 06хв. 20сек. вбачається, що водій розмовляє телефоном, та зазначає, що йому пропонується проїхати до медичного закладу та називає це «канителлю», на що працівник поліції вказує, що гірше їздити п`яним за кермом, та роз`яснює подальший порядок складення протоколу, розгляд питання про притягнення до адміністративної відповідальності, та санкцію цієї статті, без альтернативи іншого вирішення цієї проблеми, відповідаючи на питання водія.

Відтак, згода водія з показниками вмісту алкоголю в його крові відповідає як змісту акту огляду, письмовим показанням свідків, так і змісту відеозапису, де працівниками поліції дотримана процедура переслідування транспортного засобу, спілкування з водієм, проведення огляду на стан сп`яніння з роз`ясненням усіх прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (відеозапис 21.04.2020 р. з 2год. 04хв. до 2год. 08хв., та з 2год.09хв. до 2год.11хв., з 2год. 58хв.).

Крім цього, самі пояснення ОСОБА_1 , зміст клопотання його захисника свідчать про те, що ними фактичні обставини події не оспорюються.

В той же час посилання ОСОБА_1 на наявність підстав для закриття провадження по справі у зв`язку із скасуванням акту, що встановлює адміністративну відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП, суперечить як даті, коли відбулася подія адміністративного правопорушення (21 квітня 2020 року), так і змісту самого Закону, на який посилається водій, що був чинним з 1 по 3 липня 2020 року, та посилив відповідальність водіїв, кваліфікуючи такі дій як кримінальний проступок, внаслідок чого зворотної дії у часі не має.

Щодо доводів захисника про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, то вони є такими, що суперечать змісту статей 33, 34, частині 1 статті 130 КУпАП та роз`ясненням, викладеним у пункті 28 постанови Пленуму ВС України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Надання ОСОБА_1 витягу з огляду у медичному закладі, який він особисто пройшов 21 квітня 2020 року об 8год. 30хв. (а.с.33), за наслідками якого зазначено про його тверезість, не має правового значення для звільнення його від адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП, так як такий огляд проведено водієм в порушення вимог пункту 10 розділу ІІ і положень розділу ІІІ Інструкції, та частини 5 статті 266 КУпАП.

З огляду на наведене, встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а висновки судді першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянтів, викладені ними в апеляційних скаргах.

Тому прийняте суддею рішення є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянти.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу визначений відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника Рум`янцева О.В. залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 6 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Ямкова