ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 січня 2020 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає: АДРЕСА_1 , зареєстрована АДРЕСА_2 , студентка медичного коледжу - притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп..

Згідно постанови районного суду, ОСОБА_1 , 15.10.2019 року о 01:05 годині керувала автомобілем марки Ауді д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Комарова, 26, м. Чернівці, в стані наркотичного сп`яніння, чим порушила п.2.9(а) Правил дорожнього руху України.

На вказану постанову суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій з постановою суду першої інстанції не погоджується, вважає її незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події.

Зазначає, що в судовому засіданні нею були надані результати дослідження «Сінево» та результати повторного проходження огляду в ОСОБА_2 , згідно яких в неї не було виявлено стану наркотичного сп`яніння. Однак, суд дані висновки до уваги не взяв, мотивуючи тим, що вони були зроблені через певний період часу.

Вказує на те, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. 247, 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту

ЄУНСП 727/10972/19 Головуючий у І інстанції: Смотрицький В.Г.

Провадження №33/822/60/20 Суддя-доповідач: Станковська Г.А.

Категорія ч.1 ст.130 КУпАП

свідків та призначення експертиз. Необхідність проведення судом першої інстанції всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин в даній справі має значення для встановлення істини та прийняття дійсно законного рішення.

Просить постанову районного суду скасувати, а провадження закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вислухавши пояснення останньої та прохання задовольнити її апеляційні вимоги з підстав наведених в скарзі, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Вказані вимоги закону районним судом було дотримано в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильними і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП відповідальність передбачена як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено відповідно до ст. 256 КУпАП.

Не дивлячись на наведені в апеляційній скарзі доводи, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі про адміністративне правопорушення й розглянутими в судовому засідання доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Так, пунктом 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до розділу І п.6. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 - огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Крім того, відповідно до розділу ІІ п.9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Апеляційним судом встановлено, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю та підтверджується матеріалами адміністративного провадження.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №130578 від 15.10.2019 року, який складено о 03 год. 50 хв. та в якому вказано, що водій ОСОБА_1 , 15.10.2019 р. о 01 год. 05 хв., керувала транспортним засобом AUDI А3 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікарянарколога, чим порушила вимоги п.2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

В поясненні по суті порушення ОСОБА_1 вказала, що до настання дорожньо-транспортної пригоди, вона відпочивала в «Голден Блек», де вживала/курила кальян. Зазначено, що пояснення написано власноручно, в чому і розписалась (а.с.8).

З пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.5, 6, 7, 8) вбачається, що між водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_4 сталася дорожня транспортна пригода, а тому відповідно до розділу І п.8 зазначеної вище Інструкції, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Так, згідно висновку ЧОНД щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1462 від 15.10.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного (амфетамін) сп`яніння (а.с.3). Вказаний висновок закріплений підписом лікаря, який проводив огляд ОСОБА_5 та засвідчений його печаткою. ОСОБА_1 підписувати вказаний висновок лікаря відмовилася.

Слід зазначити, що в матеріалах адміністративного провадження наявні результати дослідження надані ОСОБА_1 , а саме виписка ЧОНД від 21.10.2019 р. (а.с.29) та результат лабораторії Сінево від 25.10.2019 р. (а.с.26), згідно яких амфетамін негативний. Однак ці дослідження не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки проведенні із значним пропуском часу, який передбачений інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції справі (протягом 2-х годин з моменту виявлення такої підозри), а отже такі дослідженні є неналежними доказами в даній справі.

Крім того, як вбачається із матеріалів адміністративного провадження, 07.11.2019 року захисник Александров О.П. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про призначення судово-токсикологічної експертизи (а.с.23-24). В цей же день, судом клопотання захисника задоволено та призначено судово-токсикологічну експертизу біологічного матеріалу (сечі) ОСОБА_1 (а.с.30).

20.11.2019 р. ОСОБА_1 отримала копію листа ЧОНД та рахунок про сплату послуг за проведення експертизи (а.с.33). Однак, оплату здійснила лише 10.01.2020 р. (а.с.42).

Відповідно до розділу ІІІ п.10 зазначеної вище Інструкції, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

05 лютого 2020 року на адресу апеляційного суду надійшов висновок експерта №1551 від 17 січня 2020 року, який було виконано за постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.11.2019 р. про призначення судово-токсикологічної експертизи біологічного матеріалу (сечі) ОСОБА_1 на вміст наркотичних речовин.

Так, згідно підсумку вказаного висновку експерта №1551 від 18 січня 2020 року, при судово-токсикологічній експертизі сечі ОСОБА_1 будь-які наркотичні речовини, в тому числі амфетамін не виявлені. Однак, в примітці даної експертизи зазначено, що граничний термін виконання експертизи (30 днів) перевищено в зв`язку з несвоєчасною оплатою ОСОБА_1 витрат (оплата 10.01.2020 р.) на проведення експертизи.

Крім того, в описовій частині вказаного висновку експерта , зокрема речових доказів, вказано, що 20.11.2019 року старша медична сестра ЧОНД ОСОБА_6 доставила у відділення судово-медичної токсикології стандартний пластмасовий контейнер міст.60 мл, який закритий стандартною пластмасовою кришкою, що накручується. Поверху кришки, через бокову поверхню та дно, контейнер хрест-навхрест оклеєний двома смужками паперу з декількома відтисками печатки лікаря (прізвище нерозбірливо). Поверху, до бокової поверхні приклеєна паперова етикетка з написом «…сеча прозора, жовтого кольору, об`ємом 40мл., з рН=5 по універсальному індикатору.» (а.с.52).

Враховуючи, що в судовому засіданні суду 1--інстанції адвокатом правопорушниці було заявлено клопотання про приєднання до матеріалів адміністративного провадження виписки з медичної картки амбулаторного хворого № 234 від 25.10.2019 року (а.с.29), з якого убачається, що було два обстеження ОСОБА_1 а саме первинний скринг сечі №1462 від 15.10.2019 року амфетамін позитивно, а 21.10.2019 року скринг сечі № 1882 від 21.10.2019 року Амфетамін негативно, суд не може прийняти висновок експерта №1551 від 18 січня 2020 року, оскільки є розумний сумнів у тому який саме скринг був предметом дослідження, т.я. в описовій частині речових доказів не вказано який скринг був доставлений.

Зважаючи на викладене, слід також зробити висновок, що ОСОБА_1 та її захиснику ОСОБА_7 П. було відомо про терміни зберігання біологічної речовини, а отже останньою свідомо було сплачено за проведення експертизи лише 10.01.2020 р. з розрахунком на те, що експертиза може вже й не показати позитивного результату на наявність амфетаміну, крім того, експертиза завершена 17 січня 2020 року, тобто після спливу часу зберігання біологічної речовини (до 15 січня 2020 р.) і терміну виконання експертизи з моменту отримання постанови суду (12.11.2019 р.).

З медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 №234 від 25.10.2019 року, яку остання сама надала, в графі сьомій якої анамнез хвороби зазначено: ОСОБА_1 доставлялася на МОСС в КМУ ЧОНД 15.10.2019 р., діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання амфетамінів. Гостра інтоксикація. 21.10.2019 р. з`явилася на прийом до лікаря. Обстеження: первинний скринінг сечі №1462 від 15.10.2019 р. амфетамін позитивно. 21.10.2019 р. первинний скринінг сечі №1882 від 21.10.2019 р. амфетамін негативно. Виписка видана лікарем наркологом ОСОБА_8 , засвідчена підписом та печаткою (а.с.29). Таким чином, дана виписка ОСОБА_2 також свідчить про те, що 15.10.2019 року в організмі ОСОБА_1 вміст амфетаміну позитивний та зроблено відповідний діагноз.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №130578 від 15.10.2019 року щодо ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КпАП України.

Отже, приймаючи до уваги всі докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до переконливого висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Будь - яких порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, в тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено.

Враховуючи наведене, вважаю, що доводи апелянта не ґрунтуються на законі, а тому не вбачаю підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 , як про те апелює остання.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 , яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська