Справа № 161/3510/20 Провадження №33/802/497/20 Головуючий у 1 інстанції:Плахтій І. Б.
Категорія:ст. 124, ст. 122-4 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Міщук І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 липня 2020 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч 2 ст.38 КУпАП, відповідно до п.7 ст.247 КУпАП.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому що він, 11.02.2020 о 13 год. 22 хв. в дворі будинку №2А по вул. Огієнка, що в м. Луцьку, керував транспортним засобом марки Volkswagen Passat, н.з. НОМЕР_1 під час руху був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу здійснюючи рух заднім ходом, скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки Renault Scenic, н.з. НОМЕР_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Окрім того, ОСОБА_1 , покинув місце ДТП будучи його учасником, та не повідомив працівників поліції про подію, що кваліфіковано як порушення вимог п.п.2.3 «б», 10.9, 2.10 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 та ст.124 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що в справі відсутні будь які докази його винуватості у вчиненні адміністративних правопорушень. Зазначає, що він дійсно 11 лютого 2020 року заїжджав на стоянку по вулиці Огієнка, 2а, де припаркувався, однак жодних наїздів на припарковані автомобілі не здійснював. Також вказує на те, що наявні пошкодження на його автомобілі були ще до того, як він його придбав. Просить постанову судді скаувати та ухвалити нову, якою провадження щодо нього закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Міщук І.В., яка підтримувала подану апеляційну скаргу і просила скасувати постанову судді та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що суддя дійшов до обґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП.

Висновок судді про вчинення саме ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суддя дав належну оцінку.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення серії ОБ №156206 від 27.02.2020 та серії№156206 від 27.02.2020, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 (а.с.1-3, 5).

Також в ході судового розгляду в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_3 повністю заперечив пояснення водія ОСОБА_1 та пояснив, що коли вийшов з офісу, то побачив чисте від пилюке подряпане місце на своєму автомобілі. Побачивши, що є камери зовнішнього відео спостереження, звернувся до голови ОСББ із проханням передивитись відео події. Голова ОСББ повідомила йому, що водій автомобіля Фольксваген під час руху заднім ходом впритул до автомобіля Рено. Вважає, що в даному випадку відбулося саме черкання транспортного засобу, а не удар, чим було спричинено пошкодження його автомобіля. З відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 , заїжджаючи на парко місце, декілька арзів тернув його автомобіль.

На відеозаписі з камери зовнішнього спостереження вбачається, що саме внаслідок порушенням Правил дорожнього руху водієм автомобіля Volkswagen Passat, н.з. НОМЕР_1 і відбулась ДТП при виконанні маневру паркування (а.с.9).

Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Апеляційний суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 про те, що він не скоював наїзд на транспортний засіб Renault Scenic, н.з. НОМЕР_2 , оскільки вони абсолютно не відповідають дослідженому відеозапису та матеріалам справи.

З огляду на протокол, схему місця ДТП, характер механічних пошкоджень автомобіля та відеозапис, які в своїй сукупності дають можливість чітко відтворити обставини пригоди, суддя вважає доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 КУпАП та ст.124 КУпАП, безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються вищенаведеними матеріалами справи та поясненнями потерпілого ОСОБА_3 ..

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 , виконуючи маневр паркування, не пошкодив автомобіль Рено р.н. НОМЕР_2 , оскільки на останньому не спрацювала сигналізація, є безпідставними та повністю спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_3 , які він дав в суді першої інстанції, відповідно до яких, його автомобіль Рено р.н. НОМЕР_2 не обладнаний ні світловою, на звуковою сигналізацією. Також вказав, що після пошкодження його автомобіля, водій автомобіля Фольксваген покинув місце ДТП.

Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дослідив наявні у адміністративних матеріалах докази, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, ст.122-4 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду даної справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 липня 2020 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов