Справа № 199/8713/19
ПОСТАНОВА

іменем України

16.01.2020 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого в АДРЕСА_1 , який притягуються до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 та його захисника адвоката Лабовкіна О.О.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 13.10.2019 слідує, що 13.10.2019 об 11:30 годині у місті Дніпрі на перехресті рівнозначних доріг вул. Петрозаводська та вул. Охтирська водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Citroen С15», н.з. НОМЕР_1 , в порушення п. 16.12 Правил дорожнього руху, не надав дорогу транспортному засобу «DAEWOO LANOS», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, ОСОБА_1 з огляду на фабулу протоколу про адміністративне правопорушення притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з підстав порушення вимог п. 16.12 Правил дорожнього руху.

В той же час, згідно доповідної записки інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Дніпропетровській області Матвієць І., складеної за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 , вбачається, що поліцейськими під час складання адміністративного матеріалу за даним фактом ДТП не в повній мірі були з`ясовані події, а саме: не з`ясоване дійсне покриття на дорозі по вул. Охтирська, не надано правової оцінки діям водія ОСОБА_2 , щодо дотримання нею вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, тобто перед початком руху, та встановлено, що ОСОБА_3 не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, яка не виконала вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху, відповідно до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобом, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Таким чином, доповідна записка, яка міститься в матеріалах справи, вказує на те, що висновок працівника поліції щодо наявності порушень в діях водія ОСОБА_1 складений поспішно, без з`ясування всіх обставин у справі.

При цьому, суд не може взяти як належний доказ вини ОСОБА_1 схему місця дорожньо-транспортної пригоди, яка міститься в справі та фото-таблицю до нього, оскільки ці документи лише фіксують наслідок дорожньо-транспортної пригоди та не розкривають інформації щодо його механізму.

Враховуючи наведене слід констатувати, що сукупність зібраних у справі доказів не розкриває питання, чи знаходяться дії водія ОСОБА_1 у причинному зв`язку із настанням події дорожньо-транспортної пригоди.

Суд погоджується з думкою ОСОБА_1 про те, що інспектор патрульної поліції не здійснив усіх необхідних дій, щодо зібрання достатніх та беззаперечних доказів винуватості ОСОБА_1 у даній дорожньо-транспортній пригоді.

За таких обставин слід враховувати, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, викладене надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що вказує на відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко