Справа № 169/1024/19
Провадження № 3/169/354/20
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року смт Турійськ

Суддя Турійського районного суду Волинської області Тітівалов Р.К.,

з участю

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Турійського районного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 14 жовтня 2019 року о 1 годині 45 хвилин по вулиці Володимирській в селищі міського типу Турійськ керував автомобілем марки ВАЗ-21051, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вночі 14 жовтня 2019 року поблизу АЗС «WOG» в селищі міського типу Турійськ керував автомобілем марки ВАЗ та був зупинений працівниками поліції. У ході розмови йому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився. Вказував, що під час огляду нікого, крім поліцейських, у службовому автомобілі не було і нікого поліцейські не зупиняли для залучення як свідків, що є порушенням. Просив не притягувати його до адміністративної відповідальності.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу допустимості, належності і достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, яким встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за недотримання вимог зазначеного пункту правил дорожнього руху, а саме: за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до вимог частини другої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Аналогічні вимоги щодо присутності двох свідків під час проведення поліцейським огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки встановлені і в пункті четвертому розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 7 листопада 2015 року, та пункті шостому розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року.

Частиною п`ятою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З матеріалів справи видно, що в порушення зазначених вище імперативних норм закону огляд водія ОСОБА_1 на місці зупинки проводився поліцейським за відсутності двох свідків.

Рапорт поліцейського Квашука В.В. про неможливість залучення свідків для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння у зв`язку з тим, що він проводився в темну пору доби у місці, де людей не було, суддя до уваги не приймає, оскільки викладені в ньому обставини не звільняють поліцейського від обов`язку дотриматися встановленого законом порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Також у вказаному рапорті зазначено, що поліцейський ОСОБА_2 зупинив водія транспортного засобу ОСОБА_1 на автодорозі Р-15, що суперечить викладеним у протоколі обставинам про місце вчинення правопорушення ОСОБА_1 вулиця Володимирська в селищі міського типу Турійськ.

Акт огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння до протоколу поліцейським не додано.

З приєднаного до протоколу відеозапису з нагрудної камери поліцейського видно, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився на місці зупинки в службовому автомобілі за відсутності свідків, поліцейським ОСОБА_2 , який складав протокол про адміністративне правопорушення, не вживалися заходи для залучення свідків, хоча на відеозаписі зафіксовано, що під час оформлення матеріалів та проведення огляду по дорозі проїжджали інші транспортні засоби.

Крім того, у роздруківці з спеціального технічного засобу зазначено, що огляд ОСОБА_1 проводився о 1 годині 31 хвилині 14 жовтня 2019 року, що суперечить викладеним у протоколі фактичним обставинам вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, де зазначено, що він керував автомобілем о 1 годині 45 хвилин 14 жовтня 2019 року.

Відеозапис розпочинається з моменту зупинки транспортного засобу з 1 години 41 хвилини 14 жовтня 2019 року, що ставить під сумнів належність і допустимість як доказу вищевказаної роздруківки, яка стосується проведення огляду о 1 годині 31 хвилині 14 жовтня 2019 року, тобто за десять хвилин до зупинки ОСОБА_1 .

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проте, у ході розгляду справи встановлено, що поліцейським не було дотримано вимог закону при проведенні огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення допущено суперечності та неточності.

Що стосується визнавальних пояснень ОСОБА_1 , наданих органу поліції 14 жовтня 2019 року, то суддя до уваги їх не приймає, оскільки визнавальні пояснення (показання) в повному об`ємі пред`явленого обвинувачення не можуть бути покладені в основу постанови про визнання винною особи та притягнення її до відповідальності без підтвердження іншими доказами в сукупності і така постанова не може ґрунтуватися виключно на визнавальних поясненнях та припущеннях, що цілком узгоджується із правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в рішеннях у справах «Бандалетов проти України» від 31 жовтня 2013 року, «Сальдуз проти Туреччини» від 27 листопада 2008 року.

Разом з тим, слід зазначити, що давати пояснення (показання) з пред`явленого обвинувачення або відмовитися давати пояснення (показання), змінювати їх, визнавати чи не визнавати вину і відповідати на запитання є правом особи, яка притягується до відповідальності.

Право не викривати себе, зокрема, припускає, що обвинувач у кримінальній справі намагається довести своє обвинувачення проти обвинуваченого, не вживаючи доказів, що отримані від обвинуваченого. Якщо виникають сумніви щодо надійності певного джерела доказів, необхідність у підтвердженні його доказами з інших джерел відповідно зростає (справа «Саундерс проти Сполученого Королівства», «Яллог проти Німеччини», «Шабельник проти України»).

Відповідно до положень статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналіз наведених вище обставин справи та доказів в їх сукупності не дає достатніх і переконливих підстав дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та про доведеність його винуватості у вчиненні цього правопорушення, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням встановленого законом порядку і в контексті частини п`ятої статті 266 КУпАП він є недійсним.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП).

Відповідно до пункту першого статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, проаналізувавши та оцінивши відповідно до вимог статті 252 КУпАП наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Тимчасово вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_2 слід повернути ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 7, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, на підставі пункту першого статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення закрити.

Тимчасово вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_2 повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя