Справа № 165/2530/19 Провадження №33/802/11/20 Головуючий у 1 інстанції:Василюк А. В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду області Денісов В.П., з участю секретаря Шугалової О.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника Герасимчук Л.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 15.10.2019 щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною постановою судді Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 384,20 грн. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він в 23 год 50 хв 08 вересня 2019 року, керуючи автомобілем марки "Хюндай", реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись на мікрорайоні Шахтарському в м. Нововолинську Волинської області, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій 25.10.2019 апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки справа щодо нього була розглянута 15.10.2019, а копію оскаржуваної постанови він отримав 18.10.2019. Також просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Посилається на те, що він не довіряв працівникам поліції, тому відмовився проходити відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, проте не відмовлявся проходити огляд в медичному закладі, однак це йому не запропонували працівники поліції. Також стверджує, що він не перебував у стані сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря від 09.09.2019, який безпідставно не був взятий до уваги судом. Вважає, що постанова судді не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Герасимчук Л.Р., які підтримували апеляційну скаргу та просили закрити провадження у справі, поновивши строк на апеляційне оскарження постанови, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає з таких підстав.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в межах строку, передбаченого ч.2 ст.294 КУпАП, на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки строк оскарження постанови судді обчислюється з наступного дня, після прийняття судового рішення та в даному випадку останній день зазначеного строку припадав на 25.10.2019, а тому клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді апеляційним судом не вирішується.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №265439 від 09.09.2019 (а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно з якими ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.4-5), рапортом працівника поліції, відповідно до якого в ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкірних покривів обличчя) і він, всупереч вимогам п. 2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.8).

Частково ствердив певні обставини в судовому засіданні місцевого суду і сам ОСОБА_1 .. Зокрема пояснив, що 08.09.2019 він дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який був запропонований йому працівником поліції. Однак переконував, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з поясненнями в судовому засіданні апеляційного суду свідка - працівника поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4, який складав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , останньому у передбаченому законом порядку було запропоновано пройти огляд для визначення стану сп`яніння, оскільки у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння. А саме, цьому водієві неодноразово було запропоновано пройти відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Драгер" або в медичному закладі, однак ОСОБА_1 категорично відмовився проходити будь-який огляд.

Пояснення цього свідка об`єктивно стверджуються й відеозаписом з бодікамер працівників поліції з місця події, який за клопотанням свідка ОСОБА_4 був долучений до матеріалів справи в ході апеляційного розгляду. Зокрема із змісту цього відеозапису вбачається як ОСОБА_1 відмовляється проходити відповідний огляд, мотивуючи свою поведінку тим, що він не хоче цього робити. При цьому видно як працівник поліції, роз`яснюючи вимоги законодавства, неодноразово пропонує ОСОБА_1 пройти такий огляд або на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою "Драгер", або в медичному закладі, якщо водій не довіряє цьому пристрою - (файл ..._ 0025, час з 13.13.25, а також файл ... _0026, час з 13.49.25) - а.с.49.

Таким чином, працівник поліції протягом майже 30 хвилин пояснював ОСОБА_1 вимоги правил дорожнього руху та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Отже доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що йому не було запропоновано працівниками поліції проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються дослідженим відеозаписом.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Тому відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є самостійною ознакою правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

А тому доводи апелянта про те, що він не перебував в стані алкогольного сп?яніння, жодним чином не спростовують факту його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, у зв?язку з чим не беруться судом до уваги.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не підтверджуються матеріалами справи.

Апеляційний суд не знаходить порушень вимог матеріального права працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та оформленні матеріалів цієї справи, поскільки із відповіді начальника відділення поліції від 11.09.2019 №1007/63/01-2019 вбачається, що було розглянуто заяву ОСОБА_5 та встановлено, що в діях працівників поліції не вбачається ознак кримінального, адміністративного правопорушення чи дисциплінарного проступку (а.с.41).

Враховуючи наведене, місцевий суд прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_1 , слід кваліфікувати як відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто містять склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції в повному обсязі дотримався даних вимоги закону та обґрунтовано призначив ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, підстав для скасування постанови судді, з мотивів викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 15.10.2019 щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов