Провадження № 33/801/15/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вишар І. Ю.
Доповідач: Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені захисником Красіловським Вадимом Олександровичем на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2019 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, який проживає в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2019 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладене на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 19.10.2019 року о 15 год. 05 хв. в м. Вінниця по вулиці Чумацькій, 140, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «BMW 318», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» від 19.10.2019 висновок № 2840, ОСОБА_3 перебував в стані наркотичного сп`яніння. Тобто, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР та вчинив правопорушення передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2019 та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що 09.10.2019 автомобіль, яким керував ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції без всяких на то підстав і запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився. Скаржник разом із працівниками поліції вирушили до КП «Вінницькій обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія», де процедура медичного огляду проводилася черговим лікарем ОСОБА_4 . Відповідно до висновку КП «Вінницькій обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» у ОСОБА_1 було виявлено вміст опіатів. Скаржник звернувся до приватної лабораторії «Сінево» для проведення медичного огляду на вміст опіатів в організмі. Відповідно до результатів досліджень № від 20.10.2019 лабораторії «Сінево» вмісту опіатів не виявлено.

Вказує на те, що при відборі аналізу на вміст наркотичних препаратів працівниками КП «Вінницькій обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» використовувалися засоби аналізу (мензурка) неналежної якості, а саме: колба була мокрою та нестерильною. Адвокатом Красіловським В.О. до суду першої інстанції було подане клопотання про виклик та допит у якості свідка чергового лікаря ОСОБА_4 , однак судом першої інстанції клопотання було проігнороване. Поліцейським при складанні протоколу було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим протокол є недопустимим доказом вини. В протоколі не зазначено, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, шо той відмовився від проходження огляду. Натомість ОСОБА_1 декілька разів наполягав на проходженні огляду у присутності двох свідків. У матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Адвокатом Красіловським В.О. було подане клопотання про виклик та допит у якості свідка поліцейського взводу роти № 2 БУПП у Вінницькій області капрала поліції Альтеркота, однак судом першої інстанції клопотання було проігнороване. Заявник двічі на день завозить та забирає із Загальноосвітньої школи № 22 свою неповнолітню дочку ОСОБА_5 , де вона навчається (згідно довідки за вих. № 174 від 21.10.2019), а тому за жодних обставин не керував транспортним засобом під наркотичним чи алкогольним сп`янінням.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав, викладених в останній.

ОСОБА_1 суду пояснив, що він був здивований результатом огляду. Проте в ході його проведення і у лікаря були сумніви щодо визначення стану наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 просив лікаря сказати йому де ще можна пройти обстеження, оскільки він не вживав наркотичні засоби, однак лікар не могла сказати куди він може звернутися для спростування висновку. Тести, які він купив в аптеці не показували стан наркотичного сп`яніння. Підтримав своє письмове клопотання про виклик в судове засідання чергового лікаря ОСОБА_4 , оскільки суд першої інстанції неправомірно проігнорував його клопотання.

Суд, керуючись положеннями ст. ст. 251, 258 КУпАП, а також тим, що таке клопотання було заявлене в суді першої інстанції, вважає за доцільне задовольнити клопотання ОСОБА_1 та його захисника про виклик в судове засідання в якості свідка ОСОБА_4 .

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Бистрицького М.О., вивчивши матеріали справи, відеозапис з нагрудної камери поліцейського роти № 2 Альтеркота С.Є. , пояснення свідка ОСОБА_4 , перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Окрім того, згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що є лікарем наркологом і працює в кабінеті медичних оглядів на стан сп`яніння КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія». Пам`ятає, що під час проведення огляду у ОСОБА_1 не було виявлено стану алкогольного сп`яніння. При проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння клінічні ознаки не вказували на те, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, а тому вона зазначила «тверезий» під знаком питання. Коли надійшли лабораторні аналізи - були виявлені опіати. ОСОБА_1 стверджував, що не вживав наркотичні засоби, просив провести більш детальне дослідження, питав де ще можна пройти дослідження. Ранком, до закінчення її чергування, ОСОБА_7 знов звернувся з заявою про проведення дослідження на стан наркотичного сп`яніння. Проте тестове дослідження показало наявність опіатів. Також ОСОБА_1 просив провести дослідження на тестах, що він придбав в аптеці і приніс із собою, оскільки ці тести не показують наявність опіатів.

Також свідок суду пояснила, що при огляді на стан наркотичного сп`яніння саме на вміст опіатів давно існує така проблема, коли клінічний стан вказує на відсутність наркотичного сп`яніння, а тест вказує на наявність опіатів, про що Комунальне підприємство повідомляло Київ. На даний час наказом по КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» визначено, що при відсутності клінічних ознак наркотичного сп`яніння, при наявності лабораторного підтвердження наявності опіатів, у висновку зазначається «клінічно тверезий».

Апеляційний суд вважає, що постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2019 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП підлягає скасуванню, оскільки пояснення свідка ОСОБА_4 мають одне із вирішальних значень для встановлення вини ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, проте суд першої інстанції в порушення положень ст. ст. 251, 258 КУпАП не розглянув клопотання захисника Красіловського В.О . про допит свідків.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, слід зазначити наступне.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Аналогічна правова позиці висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у Постанові від 11 липня 2018 року в справі № 308/8763/15-а (провадження № К/9901/12342/18).

Отже, враховуючи сплив строку накладення адміністративного стягнення, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 283, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП скасувати, провадження у справі - закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко