06.02.2020 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/68/20
Провадження № 3/533/35/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року Суддя Козельщинського районного суду

Полтавської області - Оксенюк М. М.

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУ НП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Оленівка, Козельщинського району Полтавської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, паспорт серії НОМЕР_1 виданого Козельщинським РВ УМВС України в Полтавській області 09.01.2002 року, номер картки платника податків судом не встановлено,

за ч. 1 ст. 173-2 , ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

11.12.2019 року близько 21 години 00 хвилин громадянин ОСОБА_1 за місцем проживанням, вчинив домашнє насилля відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, в наслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю громадянці ОСОБА_2 , чим вчинив психологічне насилля.

04.01.2020 року близько 22 години 00 хвилин громадянин ОСОБА_1 за місцем проживанням, вчинив домашнє насилля відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, в наслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю громадянці ОСОБА_2 , чим вчинив психологічне насилля.

Громадянин ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою визнав повністю, викладеного факту у протоколах не заперечував.

Крім цього пояснив, що 11.12.2019 року та 04.01.2020 року під час вчинення адміністративних правопорушень перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ПАР18 № 551721 від. 11.12.2019 року, протоколом про адміністративне правопорушення серія ГП № 373217 від 05.01.2020 року поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , медичним оглядам на встановлення стану сп`яніння.

Отже, враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що в діях громадянина ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки останній 11.12.2019 року вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно матері. Крім цього, в діях громадянина ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 173-2 КУпАП, оскільки останній 04.01.2020 року повторно, протягом року, вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно матері.

Обираючи вид стягнення правопорушникові, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи особу правопорушника та керуючись ст. 36 КУпАП, вважаю за доцільно застосувати відносно громадянина ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 2 (дві) доби.

Зазначене покарання у виді адміністративного арешту буде достатнім для перевиховання останнього та запобігання вчинення ним подібних дій в подальшому.

Також, відсутні підстави для застосування відносно ОСОБА_1 більш м`якого покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що на день винесення постанови становить 420 грн. 40 коп.

Згідно до ст. 326 КУпАП вбачається, що постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Встановлюючи час набрання постанови суду законної сили та можливість допуску постанови суду до негайного виконання, слід враховувати п.п. 49-51 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року (набуло статусу остаточного 30.01.2015 року), в якому зокрема суд констатував порушення права особи на апеляційне оскарження.

Статтею 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожен, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, має право на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним або винесеного йому вироку. Здійснення цього права, включаючи підстави, на яких воно може бути здійснене, регулюється законом. Із цього права можуть поширюватися винятки для передбачених законом незначних правопорушень або коли відповідну особу судив у першій інстанції найвищий суд, або коли її було визнано винною і засуджено після оскарження виправдувального вироку.

Також, суд у вищезазначеному рішенні зазначив, що перегляд вищестоящими судами вироку або призначеного покарання може стосуватися як питань факту, так і права або обмежуватися тільки питаннями права. Більше того, він вважав прийнятним, що у деяких країнах обвинувачений, який бажає оскаржити рішення суду, повинен отримати на це дозвіл. Однак будь-які обмеження права на перегляд, що містяться у національному законодавстві, мають за аналогією з правом доступу до суду, закріпленим пунктом 1ст. 6 Конвенції, переслідувати законну мету та не порушувати саму суть цього права (п. 49 Рішення).

Суд зазначає, що це положення спрямовано на забезпечення можливості виправити будь-які недоліки, допущені на стадіях судового розгляду або винесення вироку, якщо такі призвели до визнання особи винною (п. 51 Рішення).

Враховуючи викладене та застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, суддя вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту підлягає виконанню після закінчення строків на її оскарження.

Строк покарання ОСОБА_1 рахувати з часу затримання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 40-1, 173-2 ч. 1, 173-2 ч. 2, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком 2 (дві) доби.

Строк покарання рахувати з часу затримання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Реквізити сплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (IBAN) UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд з дня винесення постанови, особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП.

Постанову після набрання законної сили направити для виконання до Козельщинського відділення Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Постанова надрукована суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя М. М. Оксенюк