Провадження № 33/4820/23/20
Справа № 682/2759/19 Головуюча в 1-й інстанції Зеленська В. І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретарів судового засідання Філіпчук О.В., Габая А.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Бойка В.Ф., розглянув в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , - адвоката Бойка В.Ф. на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2019 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, працює лісником в Славутському РСП «Ліс»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 06 вересня 2019 року о 21 год. 47 хв. в с.Ганнопіль Славутського району Хмельницької області керував транспортним засобом - мопедом "Delta", без державного номерного знаку, з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, захисник ОСОБА_1 - адвокат Бойко В.Ф. просить поновити строк на апеляційне оскарження, а постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, постановленою з грубим порушенням конституційних прав, норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом не враховано, що в протоколі про адмінправопрушення не зазначено конкретного часу вчинення правопорушення-відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (пункт 2.5 ПДР України). Працівниками поліції ОСОБА_1 до медичного закладу не направлявся, в матеріалах справи відсутнє направлення для проходження огляду в медичному закладі та не складався акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Свідки в судове засідання судом першої інстанції не викликались та не допитувались, в поясненнях свідків вбачаються розбіжності щодо часу відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп`яніння з часом, зазначеним у протоколі. Вважає, що дії працівників поліції не відповідали вимогам закону, газоаналізатор «Драгер Алкотест 6810», за допомогою якого пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на день його проведення (6 вересня 2019 року) не був дозволений для використання МОЗ та Держспоживстандартом. Вказує, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом в час та місці, зазначених у протоколі. Розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_1 , який про розгляд справи судом не повідомлявся, про прийняте рішення ОСОБА_1 дізнався лише 15 жовтня 2019 року, в зв`язку з чим вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника в підтримання доводів апеляційної скарги, які під час апеляційного розгляду просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, постанову суду щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі, вивчивши матеріали справи, допитавши свідка, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Бойка В.Ф. задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній в засіданні суду першої інстанції 23 вересня 2019 року, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином (а.с. 13). Відомості про вручення йому копії постанови в визначений законом строк в провадженні відсутні, угода з захисником укладена лише 15 жовтня 2019 року, який того ж дня подав до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та був ознайомлений зі справою 16 жовтня 2019 року. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску апелянтом строку оскарження постанови суду щодо ОСОБА_1 , в зв`язку з чим йому слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 6 вересня 2019 року був складений інспектором СРПП №3 Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_4., того ж дня, о 21 год. 47 хв. в с.Ганнопіль по вул. Корецькій, ОСОБА_1 керував мопедом "Delta", без номерного знаку, з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянтом не оспорюється присутність свідків під час відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Підстав вважати протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом апелянт не наводить, не встановлено таких і апеляційним судом. В складеному протоколі вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, що не суперечить диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, згідно якої за цією нормою настає відповідальність в разі, зокрема, відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відтак підстав вважати, що формулювання змісту правопорушення, викладене в протоколі, є неконкретним (що, на думку апелянта, вказує на недопустимість протоколу), в апеляційного суду немає.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується даними протоколу, в якому відображено відмову від проходження огляду (а.с.1) та відеозаписом фіксування вчинення правопорушення.

Даними запису відеофіксування вчинення правопорушення зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Також на відео видно, що ОСОБА_1 визнавав факт керування транспортним засобом, вказуючи працівникам поліції, що вони його наздоганяли, а тому твердження захисника, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом 6 вересня 2019 року в с.Ганнопіль, не можуть бути враховані.

Факт оскарження до місцевого суду постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст. 126 КУпАП за керування мопедом, який був незареєстрований, та без посвідчення водія (в той самий час, що і в протоколі, складеному за ч.1 ст. 130 КУпАП), висновків суду першої інстанції не спростовує. Дані відеозапису, в сукупності з показаннями допитаного свідка ОСОБА_4 , підтверджують факт керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом до його зупинки працівниками поліції.

Допитаний під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_4 підтверджував, що працівником поліції був зупинений ОСОБА_1 , який керував мопедом, з ознаками алкогольного сп`яніння, в присутності двох свідків відмовився від проведеного огляду як на місці зупинки, так і в медичному закладі. Свідок підтверджував, що події відбувались в с.Ганнопіль, вказані обставини також засвідчені у протоколі підписами свідків, тому твердження ОСОБА_1 в апеляційному суді, що він був зупинений в іншому місці, за межами населеного пункту, та що судом невірно визначено місце події, не враховуються апеляційним судом.

Неточності в письмових поясненнях свідків, долучених до справи, щодо часу відмови від огляду, з часом, зазначеним у протоколі, не дають підстав для скасування постанови суду, зважаючи, що час зафіксовано на долученому відеозаписі. Також, апеляційний суд погоджується з доводами захисника, що суд не повинен посилатись на письмові показання свідків, не допитавши їх безпосередньо в суді, відтак такі посилання на письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 слід виключити з мотивувальної частини постанови суду, що не тягне за собою скасування постанови суду та закриття провадження в справі з підстав, зазначених у апеляційній скарзі захисника, зважаючи, що ОСОБА_1 в апеляційній скарзі і в апеляційному суді не оспорює факту присутності двох свідків під час відмови від огляду.

В поліцейських були відсутні правові підстави для примусового доставлення особи для проведення огляду в медичному закладі після того, коли водій відмовився від огляду на місці зупинки. Тому такі доводи апеляційної скарги, як підстави для висновку, що поліцейськими не дотримано порядку направлення водія для проведення огляду, не можуть бути враховані, зважаючи, що з переглянутого відеозапису видно, що він відмовився від огляду і в медичному закладі. З цих підстав не враховано доводи ОСОБА_1 в апеляційному суді, що йому не пропонували пройти огляд в медичному закладі, куди, з його слів, він би поїхав.

В разі згоди на проходження огляду на стан сп`яніння направлення поліцейського на огляд мало б залишатись в медичному закладі, відтак, за відсутності бажання пройти огляд в медичному закладі, за відсутності правових підстав для примусового його доставлення в медичний заклад, відсутність в матеріалах справи направлення поліцейського про направлення ОСОБА_1 для проведення огляду в медичному закладі (від проходження якого апелянт відмовився), не вказує про недотримання поліцейськими вимог відповідної Інструкції.

Доводи апелянта, що працівниками поліції не складався акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в зв`язку з чим порушено вимоги Інструкції, не можуть бути врахованими.

Згідно Розділу ІІ п.10 Інструкції акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

За таких обставин, в працівників поліції не було необхідності у складанні акту огляду, позаяк огляд на стан сп`яніння не проводився. ОСОБА_1 у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а ознаки такого стану були зазначені поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота).

За змістом п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, які були зазначені поліцейськими в складених документах.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Апеляційний суд вважає, що в суду першої інстанції не було необхідності виклику та допиту свідків, присутніх під час відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі. Тому такі твердження апелянта щодо неповноти судового розгляду не можуть бути враховані судом, як підстава для скасування постанови суду з цих підстав. Не наведено підстав для виклику та допиту цих свідків апелянтом і в апеляційній скарзі, позаяк, як видно з матеріалів справи, зокрема, з відеозапису, відмова від огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована з дотриманням передбаченої чинним законодавством процедури та в присутності двох свідків.

Твердження захисника, що в поясненнях свідків вбачаються розбіжності з протоколом щодо часу відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп`яніння, не можуть бути враховані. З відеозапису видно, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, в протоколі зазначено час зупинки водія, а незазначення часу відмови у протоколі, яка, як встановлено судом, відбулась через незначний час після його зупинки та залучення свідків, не свідчить про невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі про те, що газоаналізатор «Драгер Алкотест 6810», за допомогою якого працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не був дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом на день складання протоколу (6 вересня 2019 року), в зв`язку з чим він відмовився від такого огляду, не можуть бути враховані, дані відеозапису не підтверджують таких доводів захисника та ОСОБА_1 .

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015, визначено процедуру проведення огляду, в тому числі, на стан алкогольного сп`яніння. П. 3 розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12.01/9439 від 22.12.2018 року, наданого на запит апеляційного суду, газоаналізатор «Alkotest 6810», Зав. №ARBH-0618, за результатами повірки відповідає Методиці повірки МПУ 066/05-2013.

Апеляційний суд зауважує, що в тому випадку, коли медичний виріб вже введено в експлуатацію і він застосовується за прямим призначенням, в разі закінчення терміну дії свідоцтва про державну реєстрацію, користувач має право використовувати цей виріб, як мінімум, протягом терміну вказаного в експлуатаційній документації та забезпечення його характеристик. Тому використання приладу, що був ввезений споживачем в Україну, введений в експлуатацію протягом часу дії свідоцтва про державну реєстрацію, після закінчення дії свідоцтва є можливим за умови дотримання умов експлуатації, технічного обслуговування, калібрування та повірки.

З врахуванням викладеного, підстав вважати покладені в основу доведеності вини ОСОБА_1 докази недопустимими доказами, про що вказує апелянт в своїй скарзі, апеляційним судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги, що суд розглянув справу у відсутність апелянта, без належного повідомлення щодо дати його розгляду, що йому не було відомо про судовий розгляд, як підстави для скасування судового рішення, не можуть бути враховані апеляційним судом.

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено можливість розгляду справ (в яких участь особи, що притягується до відповідальності не є обов`язковою) у відсутність цієї особи в разі, якщо в суду є відомості про повідомлення особи про судовий розгляд справи та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, що підтверджується його особистим підписом у розписці про отримання повістки про виклик до суду (а.с.13).

Відтак, за таких обставин, в випадку нез`явлення особи, що притягується до відповідальності, що була повідомлена про слухання справи, однак не побажала взяти участь в цьому судовому засіданні, в суду першої інстанції відповідно до ст.268 КУпАП були всі підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин підстави для скасування постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 відсутні.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законодавством порядку. Вказані обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення та даними відеозапису.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі та в апеляційному суді мотивів, допущено не було.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Бойку В.Ф. строк на апеляційне оскарження постанови Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2019 року.

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Бойка В.Ф. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя