КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/118/2020
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 січня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кочмарьової Т.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп.

Як встановлено постановою судді, ОСОБА_1 27.09.2018 року о 01 год. 30 хв., керував автомобілем «Mazda», д/н НОМЕР_1 , по бульвару Перова в м. Києві з явними ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від огляду на стан сп`яніння відмовився в установленому законом порядку, у присутності двох свідків.

Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення № 755/15224/18.

Скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення № 755/15224/18 і закрити провадження у справі.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на те, що з матеріалами справи він ознайомився особисто 11 вересня 2019 року, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, як зазначає апелянт, він не є громадянином України, не володіє вільно українською мовою, не читає у зв`язку з чим йому не були відомі процесуальні строки для розгляду справ про адміністративне правопорушення, оскільки при врученні протоколу, працівники поліції йому також не пояснили терміни та порядок оскарження, не кажучи про переклад на грузинську мову протоколу, що йому надали.

Також, апелянт вказує на те, що протягом певного часу він чекав повісток (викликів) чи то до поліції чи до суду з приводу даного правопорушення, проте, в подальшому, він терміново змушений був відбути в Донецьку область, м. Харцизьк для вирішення побутових питань (продаж квартири), а після повернення з Харцизька , він виїхав за межі України до Іспанії, і як тільки повернувся до м. Києва, 05.09.2019, звернувся до адвоката Кочмарьової Т.С. за юридичною допомогою.

Звертає увагу апелянт і на те, що як вбачається з матеріалів справи, повістка про виклик до суду містить недостовірну інформацію про його фактичне місце проживання чи місце реєстрації, оскільки при складанні протоколу працівник поліції не встановив його особу за належними документами (посвідкою на постійне місце проживання), а рекомендовані повідомлення про вручення йому поштових відправлень, що містяться у матеріалах справи, не підтверджують його обізнаність про день та час розгляду справи, оскільки не мають жодного відношення до даної справи (зверху є посилання на номер іншої справи), і вручення невідомого повідомлення, невідомому адресату відбулося 20.09.2018, тобто ще до моменту його затримання (27.09.2018), також і заява про отримання судової повістки у формі смс-повідомлення, не містить його підпису.

На думку апелянта, у зв`язку з неправильним фіксуванням у протоколі адреси його проживання у м. Києві, враховуючи відсутність дати та часу розгляду справи про адміністративне правопорушення у протоколі, його не було належним чином повідомлено про розгляд справи, він не отримував копію постанови Дніпровського районного суду м. Києва, а також беручи до уваги не роз`яснення йому, як громадянину Грузії, порядку оскарження протоколу, вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року ним пропущений з поважних причин.

Що ж стосується самої постанови судді, то, як зазначає апелянт, вона є незаконною та необґрунтованою, оскільки твердження суду, викладені у цій постанові не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать інформації, що міститься у відеоматеріалах.

Як стверджує ОСОБА_1 на відео відсутні докази керування ним автомобіля, який стояв у дворі біля будинку, і в якому він знаходився разом зі своїм товаришем та вів приватну розмову.

Від проходження медичного огляду він, ОСОБА_1 , не відмовлявся, а наявні у справі пояснення свідків не є достовірними, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. При цьому, при очевидній невідповідності пояснень свідків матеріалам справи, до суду їх викликано не було.

Враховуючи ці та інші обставини ОСОБА_1 звертає увагу на те, що, при вирішенні справи, суддя Дніпровського районного суду м. Києва, не встановив (не зазначив), що він не відмовлявся від проходження мед. огляду, а поліцейськими, у свою чергу, не були виконані вимоги Інструкції щодо направлення його до закладу охорони здоров`я.

Крім цього, суддя не дослідив на достовірність пояснення свідків, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші обставини, тим самим прийняв незаконне та необґрунтоване рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кочмарьової Т.С.,які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення інспектора патрульної поліції ОСОБА_3 , який складав протокол про адміністративне правопорушення та свідка ОСОБА_4 , в присутності якого, відповідно до протоколу, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, враховуючи обставини, наведені в апеляційній скарзі вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає поновленню, оскільки його було пропущено з поважних причин.

По-друге, незважаючи на висновки судді Дніпровського районного суду м. Києва, наведені в постанові від 24 жовтня 2018 року щодо фактичних обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та вини ОСОБА_1 у його вчиненні, суд апеляційної інстанції не може з ними погодитися, з огляду на таке.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 166501 від 27.09.2018 року, поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , рапортом, розпискою ОСОБА_1 про залишення автомобіля, а також диском із записом з нагрудної камери працівника поліції, під час перегляду якого суд пересвідчився у тому, що ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем «Mazda», д/н НОМЕР_1 , був зупинений працівниками патрульної поліції та в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Разом з тим, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції встановив, що наведені вище висновки судді, так само як і матеріали, що зібрані по справі, на які суддя послався у своїй постанові, не дають підстав вважати, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою.

Як встановлено під час апеляційного розгляду протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 166501 від 27.09.2018 року, який було складено щодо ОСОБА_1 , так само як і письмові пояснення зазначених у ньому свідків, не можуть бути визнані належними та беззаперечними доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки цей протокол було складено без достатніх на то підстав та з порушенням вимог діючого законодавства і відомчих інструкцій.

Зокрема, відповідно до вимог, передбачених ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. В закладах охорони здоров`я такий огляд здійснюється не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як передбачено, п. 3 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція від 07.11.2015 року № 1395) направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (надалі - Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103).

Відповідно до п. 6 Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103 та п. 7 Розділу І. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

І лише у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я, як це передбачено п. 8 Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103 та п. 6 Розділу ІХ. Інструкції від 07.11.2015 року № 1395, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Незважаючи на вказані вимоги нормативно-правових актів, якими повинен був керуватися поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи щодо ОСОБА_1 не містять беззаперечних даних про те, що ці вимоги були дотримані, оскільки всупереч посиланням судді на те, що під час перегляду відеозапису з нагрудної камери працівника поліції суд пересвідчився у тому, що ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем «Mazda», д/н НОМЕР_1 , був зупинений працівниками патрульної поліції та в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, на вказаному відеозаписі не зафіксовано факту того, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків пропонувалося пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров'я і що останній відмовився від проходження такого огляду. Навпаки, як зафіксовано на відеозапису, про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння свідкам повідомив сам поліцейський, а не порушник.

Вказаних обставин не заперечував у своїх поясненнях у суді апеляційної інстанції і сам інспектор патрульної поліції ОСОБА_3 , який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Більш того, опитаний судом апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 підтвердив той факт, що в його присутності ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння і останній не відмовлявся від проходження такого огляду, а протокол про адміністративне правопорушення та відповідні пояснення він підписав, виходячи з інформації, яку отримав зі слів поліцейського.

Наведені обставини дозволяють зробити висновок про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять у собі належних та допустимих доказів, які б дозволили зробити висновок про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведені обставини, а також доводи апеляційної скарги щодо недотримання встановленої законодавством процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки судді не ґрунтуються на доказах, отриманих у встановленому законом порядку та які не викликають сумнівів у своїй достовірності, а судовий розгляд, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, було проведено без повного, об`єктивного та всебічного з`ясування всіх обставин справи та її вирішення у відповідності до вимог закону.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року - скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову суддіДніпровського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього- закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Федосєєв С.В.