Справа № 212/4179/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2020 року м. Кривий Ріг
Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Власенко М.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1
за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В судове засідання 28 липня 2020 року ОСОБА_1 не з`явився, при цьому був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, обізнаний про складання протоколу, проте ОСОБА_1 клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду він не направив, причини неявки суду не повідомив.
Так, в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи достеменно обізнаним про складання щодо нього протоколів про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу або заяв про відкладення судового розгляду, при цьому присутність такої особи не є обов`язковою, в розумінні ч.2 ст.268 КУпАП, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .
Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція ч. 2 ст. 130 КУпАП визначає відповідальність особи за: повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.
З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Судом досліджені зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього на підтвердження провини ОСОБА_1 , рапорт, письмові пояснення двох свідків, відеозапис з відеореєстратора, довідку та картки обліку адміністративного правопорушення.
У протоколі про адміністративне правопорушення та доданому рапорті працівника поліції зазначено про наявність у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає ситуації.
Проте з відеозапису, що долучений до матеріалів справи слідує, що працівник поліції, після зупинки водія з невідомих причин одразу запропонував йому пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я на стан наркотичного сп`яніння, посилаючись на те, що ОСОБА_1 раніше вже притягався до відповідальності за ст.130 КУпАП. Проте жодної з ознак наркотичного сп`яніння працівником поліції у водія не було виявлено та не названо, в тому числі і запрошеним свідкам.
З доданих до протоколу письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 також не вбачається, що у водія ОСОБА_1 було виявлено хоча б одну з ознак наркотичного чи іншого сп`яніння, натомість свідки лише підтвердили факт відмови водія від проходження огляду у встановленому законом порядку та факт відмови від надання пояснень та підпису у протоколі, без зазначення, від якого саме огляду відмовився водій.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", Наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 № 1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".
Так, згідно п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.4 розділу І вказаної Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Таким чином, з доданого до протоколу відеозапису з боді-камер поліцейського не вбачається, що поліцейським було виявлено у водія ОСОБА_1 будь-які ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Відеозапис також не містить обставин керування водієм будь-яким транспортним засобом у вказаному в протоколі місці та час, зокрема транспортним засобом «BМW 318», д.н.з НОМЕР_1 .
Таким чином, суд дійшов висновку, що направлення водія ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я здійснене поліцейським всупереч вимог Інструкції та за відсутності підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
При цьому, діючим законодавством України не передбачено такої підстави для направлення на медичний огляд водія, як факт притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч.1,2,3 ст.130 КУпАП за керування в стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння або відмову від проходження огляду в минулому.
Сам по собі факт відмови водія від проходження огляду, за відсутності жодної з ознак сп`яніння не становить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.
У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
Отже, винність особи є обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності, проте згідно матеріалів справи в діях ОСОБА_1 не вбачається ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки з матеріалів справи не встановлено на підставі належних та допустимих доказів обставин неправомірної відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 284 КУпАП, при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, виноситься постанова про закриття справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283-284 КУпАП, суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського Апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя : М.Д. Власенко