Провадження №3/428/48/2020
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Комплєктової Т.О.,
за участі секретаря Кожем`яки А.В.,
адвоката Горбатенко О.М.,
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від начальника УПП в Луганській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, військовослужбовця, який проходить військову службу в ВЧ НОМЕР_1 та займає посаду водія-санітара, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 293741 від 14.12.2019 року, 14.12.2019 року о 02 годині 05 хвилин в м. Сєвєродонецьку по вул. Першотравневій, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Богдан 2251, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився на місці зупинки транспортного засобу в установленому законом порядку, в присутності двох свідків за допомогою Drager Alcotest, 7510, АRLM 0458.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що він проходить військову службу за контрактом у ВЧ 70 АСР та займає посаду водія-санітара. У їх військовій частині наявно близько 100 транспортних засобів, жодний з яких особисто за ним не закріплено та він здійснює виїзди на підставі шляхових листів. 13.12.2019 року його дружині зробили операцію та увечері вона йому зателефонувала та попросила привезти ліки. Після того, як він виконав прохання дружини, він зателефонував своєму товаришу ОСОБА_2 та запропонував йому зустрітися для спільного вживання алкогольних напоїв, оскільки він перебував у пригніченому стані, хвилювався за стан здоров`я дружини та хотів відволіктися. Приблизно о 00 годині він приїхав до будинку АДРЕСА_2 , куди підійшов ОСОБА_2 та вони сиділи в машині, вживали алкогольні напої та спілкувалися. Близько 02 години ночі вони побачили, що в двір заїхав автомобіль патрульної поліції. ОСОБА_3 побоюючись, що у нього можуть виникнути проблеми через те, що він був одягнутий у військову форму та вживав алкогольні напої, відразу пішов додому. Він вийшов з транспортного засобу, після чого до нього підійшли працівники поліції, які повідомили, що він керував транспортним засобом. Він намагався їм пояснити, що він не керував транспортним засобом, проте працівники поліції не реагували на його пояснення і запропонували йому пройти огляд на встановлення стану сп`яніння, на що він погодився, оскільки він перебував у військовій формі та вживав алкогольні напої, а працівники поліції викликали ВСП. При цьому він не керував транспортним засобом, транспортний засіб до приїзду працівників поліції близько двох годин стояв біля буд №5 по вул. 8 Березня. Просив закрити провадження у даній адміністративній справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський взводу № 1 роти №2 батальйону УПП ОСОБА_4 пояснив, що 14.12.2019 року він в складі екіпажу здійснював патрулювання в м. Сєвєродонецьку. Біля бару «Асторія» вони побачили транспортним засіб Богдан 2251, державний номерний знак НОМЕР_2 , який почав рух з неосвітленим номерним знаком. Вони намагалися зупинити вищевказаний транспортний засіб, але водій не реагував на сигнал зупинки. Зазначений транспортний засіб вони наздогнали лише в районі буд. № 5 по вул. 8 Березня. При цьому водій яким виявився ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, спочатку заперечував факт керування, плутався в поясненнях, а потім, після того як вони викликали працівника ВСП, на їх пропозицію погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Drager Alcotest 7510, в присутності двох свідків, результат якого був позитивний. Після чого у відношенні нього було складено адміністративний протокол та відсторонено водія від керування транспортним засобом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 13.12.2019 року йому зателефонував ОСОБА_5 та запропонував зустрітися для спільного вживання алкогольних напоїв, на що він погодився. Вони зустрілися близько 00 години 14.12.2019 року в районі будинку № 5 по вул. Березня в м. Сєвєродонецьку, сиділи в машині, вживали спиртні напої та спілкувалися. Приблизно о 02 годині вони побачили, що в двір будинку заїхав автомобіль патрульної поліції. Оскільки він не хотів, щоб у нього виникли проблеми, через те, що він був одягнутий у формений одяг та перебував у стані алкогольного сп`яніння, він відразу вирішив залишити ОСОБА_5 та піти додому. Коли вони зустрілися, ОСОБА_5 був тверезий та не керував транспортним засобом близько двох годин до приїзду працівників поліції.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст.1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку,зміцнення законності,запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005р., зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 293741 від 14.12.2019 року, 14.12.2019 року о 02 годині 05 хвилин в м. Сєвєродонецьку по вул. Першотравневій водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Богдан 2251, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився на місці зупинки транспортного засобу в установленому законом порядку, в присутності двох свідків за допомогою Drager Alcotest, 7510, АRLM 0458.
Проте в своїх поясненнях наданих у судовому засіданні, а також у вищевказаному протоколі серії БД № 293741, ОСОБА_1 категорично заперечує факт керування ним транспортним засобом.
Пояснення ОСОБА_1 в цій частині повністю узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_2 , які не викликають у суду сумнівів, оскільки узгоджуються з матеріалами справи, а доказів, які б спростовували вказані пояснення, суду не надано.
В якості доказів даного правопорушення, надано відеозаписи, які здійснено нагрудними камерами працівників поліції. Однак в ході проведеного огляду даних відеозаписів у судовому засіданні не встановлено відомостей, які підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
На відеофайлах зафіксовано, як службовий автомобіль патрульної поліції під`їхав до автомобіля марки Богдан 2251, державний номерний знак НОМЕР_2 , який стоїть в дворі будинків. При цьому, ОСОБА_1 заперечує факт керування ним транспортним засобом та пояснює, що транспортним засобом він не керував. Також на диску міститься відеозапис на якому зафіксовано спілкування працівників поліції між собою, з якого можна зрозуміти, що вони переслідують транспортний засіб, проте відеокамери поліцейських направлені на передню панель транспортного засобу, на якому вони рухаються, в зв`язку з чим, не можливо встановити, який саме транспортний засіб вони переслідують.
Всі інші докази, надані органом поліції, а саме: письмові пояснення свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , чек Drager Alcotest, 7510, лише підтверджують факт проходження ОСОБА_1 огляду на встановлення стану сп`яніння, результат якого був позитивний, не заперечує сам ОСОБА_1 у судовому засіданні. Проте належних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом органом поліції суду не надано.
Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які достовірні докази, які б свідчили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.
Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Як зазначено у п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015р. №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за № 1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Між тим, згідно термінології, визначеної п.1.10. ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Таким чином, факт керування транспортним засобом 14.12.2019 року ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження в ході судового засідання.
Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вказане правопорушення задокументовано в законний спосіб, з огляду на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.
Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р., ратифікованою Україною передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.
Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_8 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.
В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.
Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а отже провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 252, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя Т. О. Комплєктова