Номер провадження: 33/813/529/20
Номер справи місцевого суду: 947/1723/20
Головуючий у першій інстанції Чванкін С. А.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Томашевської К.В., Ніколаєнка О.М., адвоката Білої Ж.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 05 березня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 05 березня 2020 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 штраф в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Зі змісту вказаної постанови, вбачається що 10.01.2020 року о 04 год. 08 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ніссан», н/з НОМЕР_1 , по вул. Тімірязєва в м. Одесі з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, поведінка не відповідає дійсності, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

Не погоджуючись з постановою Київського районного суду м. Одеси від 05 березня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 262746 від 10.01.2020 року вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, однак це не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 майже добу працював, керуючи автомобілем та був втомлений;

2)судом першої інстанції не звернуто увагу на той факт, що свідки надають різні пояснення;

3)відеозапис, який містить в матеріалах справи не можна вважати доказом провини ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що його не було оглянуто в судовому засіданні;

4)ОСОБА_1 не були роз`яснені права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП, не було запропоновано надати свої пояснення;

5)судом першої інстанції не було враховано того, що ОСОБА_1 офіційно не працевлаштований, підробляє випадковим перевезенням пасажирів, що у подальшому, у зв`язку із позбавленням права керування не зможе заробляти. Не врахував також того факту, що його не було притягнуто до адміністративної відповідальності протягом року.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Білої Ж.Г., перевіривши доводи апеляційної скарги, повторно дослідивши докази у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновків, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

На думку апеляційного суду, вирішуючи справу, суд першої інстанції, всупереч ст. 251, 252 КУпАП з достатньою повнотою не дослідив та не перевірив докази у справі, що призвело до помилкових висновків в їх оцінці на предмет допустимості та достовірності, як доказів у справі та необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так суд першої інстанції вважав, що доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №262746 від 10.01.2020 року з якого вбачається, що 10.01.2020 року о 04:08 год. в м. Одесі по вул. Тімірязєва, 28 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan X-Trail» державний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, почервоніння очей, не реагування зіниць очей на світло, поведінка не відповідає дійсності. У присутності двох свідків водій відмовився від проходження експертизи в установленому порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення додаються пояснення свідків. Поясненнями свідка ОСОБА_2 з яких вбачається, що 10.01.2020 року його було запрошено поліцейським у якості свідка, у тому що ОСОБА_1 у його присутності від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився. Поясненнями свідка ОСОБА_3 з яких вбачається, що його було зупинено співробітниками поліції у якості свідка того, що ОСОБА_1 в його присутності відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Рапортом Інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта Продан В.В. з якого вбачається, що 10.01.2020 року під час несення служби по вул. Тімірязєва, 28 у м. Одесі, було зупинено автомобіль «Nissan X-Trail» державний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за те, що останнього обмежено у праві керування транспортним засобом Другим Малиновським ВДВС від 17.12.2018 року ВП № 21433263. Під час спілкування з водієм у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, не реагування зіниць очей на світло, поведінка не відповідає дійсності). Надалі в ході бесіди, на запитання чи має при собі заборонені речі, ОСОБА_1 повідомив що має, у зв`язку із чим було викликано СОГ Київського ВП для подальшого встановлення обставин у справі та прийняття рішення.

Однак з таким висновком суду першої інстанції, погодитися не можна виходячи з наступного.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Апеляційним судом встановлено, що в ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення були допущені істотні порушення положень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст. 266 КУпАП.

Відповідно до положень п. 1.3, п. 3.3 розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 №100, необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції». Випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відео реєстратор) повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відео-зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відео-фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. Відповідно до п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції, «після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно».

З відеозапису події, який було долучено до матеріалів справи та досліджено в суді апеляційної інстанції вбачається, що дійсно 10.01.2020 року ОСОБА_1 було зупинено працівниками патрульної поліцій в м. Одеса, по вул. Тімірязєва 28. Представником поліції Ніколаєнко О.М. роз`яснено, що його було зупинено з підстав того, що його право керування транспортним засобом обмежено Другим Малиновським ВДВС від 17.12.2018 року на підставі виконавчого провадження № 21433263. Потім співробітниками поліції було оглянуто транспортний засіб в присутності ОСОБА_1 . Знайшовши остатки суміші синього кольору та курильний апарат, патрульні поліцейські зробили висновок, що то є наркотична речовина, а тому на місце зупинки ОСОБА_1 викликали СОГ Київського ВП. Однак з даного відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, а він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також відеозапис не містить того, що працівниками поліції було запрошено свідків для засвідчення того факту, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння.

З вищенаведеного вбачається, що пояснення ОСОБА_1 про те, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, і він не відмовлявся від його проходження повністю підтверджуються наявним відеозаписом події та об`єктивно підтверджують факт, того що протокол про адміністративне правопорушення відносно останнього було складено з порушенням.

З метою, перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, апеляційним судом було викликано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для надання особистих пояснень.

В судове засідання суду апеляційної інстанції з`явився лише свідок ОСОБА_2 який пояснив, що ОСОБА_1 він не пам`ятає, чи велася відеофіксація події також не пам`ятає. Що відбувалося за адресою м. Одеса, вул. Тімірязєва, він також не пам`ятає. По суті пояснив лише, що перебував о 08.00 год. за адресою Люстдорфська дорога кут вул. Краснова, де був запрошений у якості свідка для того щоб зафіксувати факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Інших випадків відмови водіїв від проходження огляду на стан сп`яніння він не фіксував.

Отже, такі показання свідка не можна брати до уваги, оскільки вони не кореспондуються з матеріалами справи та не відповідають події, яка сталася 10.01.2020 року о 04:08 год. в м. Одесі по вул. Тімірязєва, 28.

Також, двічі, в судове засідання викликалися поліцейський взводу №2 роти №2 полку УПП в Одеській області старший сержант поліції Імишляєва Є.Д., який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , та інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП Продан В.В. який відбирав пояснення у свідків. Однак у призначений час розгулу справи не з`явилися, причин неявки суду не повідомили.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2. 5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відомостей того, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в порядку визначеному ст. 266 КУпАП та Інструкцією матеріали справи не містять. Відомостей, що він відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння матеріали справи також не містять.

Отже, належних та допустимих доказів, які б об`єктивно доводили той факт, того що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Згідно ст.ст.9,245,252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Однак, суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 даним порушенням закону та фактичним обставинам не надав належної оцінки, через що прийшов до помилкового висновку про доведеність вини останнього та наявність складу адміністративного правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року вказує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення повинно випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року №12- рп/2011у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину (правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконній спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні апеляційним судом у судовому засіданні, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у адміністративній справі, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

К еруючись ст.ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 05 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова