СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Дячук С.І., розглянувши справу про адмінправопорушення, матеріали якої надійшли з УПП в м. Києві, стосовно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, гр-н України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

звинуваченого у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 31 травня 2020 року, близько 03 год. 40 хв., керуючи в м. Києві по вул. Святошинська в напрямку ст. метро «Святошин», автомобілем «ОПЕЛЬ» д.н.з. НОМЕР_1 в порушення вимог п. 2.4 Правил дорожнього руху (далі - Правил) не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою спецсигналів та гучномовця, транспортний засіб під його керуванням був затриманий поліцією шляхом переслідування на патрульній машині.

ОСОБА_1 до суду не прибув, хоча був повідомлений про час і місце слухання справи шляхом направлення повістки. Зважаючи на те, що судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення права ОСОБА_1 предстати перед судом, враховуючи правила ст. ст. 268, 277 КУпАП, у зв`язку з тим, що в справі є достатні дані про обізнаність особи зі своїми правами, про місце розгляду справи в суді, відсутні заяви, які перешкоджають розгляду справи, суд розглянув дану справу у відсутності

ОСОБА_1. Вина ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП, підтверджується даними, які містять відповідний протокол про адмінпорушення, заява самого ОСОБА_1 , який не заперечував факту керування вказаним транспортним засобом і погодився як водій залишити його на місці зупинки. Згідно з вимогами п.п. 2.4 Правил водій повинен на вимогу поліції зупинитися. Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 порушив ці вимоги Правил, чим вчинив правопорушення, передбачені ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, за іншим протоколом ОСОБА_1 обвинувачується також і у тому, що за вказаних обставин керуючи автомобілем «ОПЕЛЬ» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння, на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення такого стану сп`яніння від його проходження відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил.

ОСОБА_1 свою вину у даному правопорушенні не визнав.

Дослідивши матеріали справи в цій частині, суд вважає встановленим таке.

На час складання протоколу діяла ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону до 01 липня 2020 року), за якою і були кваліфіковані дії водія.

З 01 липня 2020 року набув чинності Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIIІ), який криміналізував поставлені у провину водію дії. Тільки у зв`язку із набуттям чинності Закону № 2617-VIIІ суд не вбачав правих підстав для закриття матеріалів даного провадження на підставі правил ч. 2 ст. 9, п. 6 ст. 247 КУпАП, оскільки поширення цих норм на дії вказаного водія прямо суперечитиме конституційному принципу про незворотність дії закону, що посилює відповідальність, у даному випадку криміналізував діяння. Така правова позиція ґрунтується і на правилах ст. 8 КУпАП.

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 720-IX) внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX:

- у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак відновлена адміністративна відповідальність за ці дії;

- у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак відбулася декриміналізація цих дій.

Принциповим у такому зв`язку виявилося питання набрання чинності Законом № 720-IX.

Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим Законом, але не раніше дня його опублікування (ч. 5 ст. 94 Конституції України).

Закон № 720-IX опублікований у газеті «Голос України» № 110 від 03 липня 2020 року, його положення про набрання ним чинності одночасно із Законом № 2617-VIIІ, тобто раніше дня його опублікування, суд оцінює як волю законодавця відступити від загального правила про набрання чинності Законом через десять днів з дня офіційного оприлюднення.

Таким чином, за приписами ч. 5 ст. 94 Конституції України Закон № 720-IX набрав чинності за будь-яких умов не раніше дня його опублікування, тобто 03 липня 2020 року. Визнання чинності вказаного Закону раніше дня його опублікування в силу технічної колізії підриває авторитет парламенту, оскільки явно суперечить нормам прямої дії Конституції України, які мають вищу юридичну силу, порушує засади, на яких ґрунтується правовий порядок в Україні.

Зважаючи на викладене, акт, який до 01 липня 2020 року встановлював адмінвідповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння (ст. 130 КУпАП в редакції до 01 липня 2020 року), з 01 липня 2020 року був скасований Законом № 2617-VIIІ з одночасною криміналізацією цих дій у ст. 286-1 КК України. Відтак Закон № 2617-VIIІ в цій частині зворотної дії не має. Проте, оскільки з 03 липня 2020 року ці дії були декриміналізовані Законом № 720-IX з одночасним повторним запровадженням адміністративної відповідальності за їх вчинення у новій редакції ст. 130 КУпАП, Закон № 720-IX в цій частині в силу пом`якшення відповідальності має зворотну дію, але виключно на період дії ст. 286-1 КК України (з 01 до 03 липня 2020 року), і не поширюється на правовідносини, які регулювалися ст. 130 КУпАП в редакції до 01 липня 2020 року, оскільки порівняно із цією нормою, яка була скасована з 01 липня 2020 року, не пом`якшує відповідальності водіїв, не скасовує таку відповідальність та не покращує їх становище. Відтак по відношенню до дій водія не можливо застосувати ст. 130 КУпАП в редакції до 01 липня 2020 року, оскільки вона скасована Законом № 2617-VIIІ, який зворотної дії не має, а також і ст. 130 КУпАП в редакції Закону № 720-IX, який також не має зворотної дії на правовідносини, що існували до 01 липня 2020 року. За фактом, внаслідок обраної законодавцем юридичної техніки відбулося переривання дії акта, який встановлював і продовжив встановлювати певну адміністративну відповідальність, шляхом його скасування 01 липня 2020 року та відновлення 03 липня 2020 року, що суд вимушений витлумачити виключно на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Отже, суд вважає, що провадження в цій справі підлягає закриттю на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням 01 липня 2020 року акта, який встановлював адміністративну відповідальність.

Вказана правова позиція узгоджується і з офіційною інформацією на сайті Верховної Ради України (адреса посилання: https://data.rada.gov.ua/laws/show/80731-10#Text), за якою, не зважаючи на зазначені вище законодавчі акти, станом на день розгляду цієї справи адмінвідповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - не передбачено взагалі.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення за ст. 122-2 КУпАП, суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого, дані про його особу, який до адмінвідповідальності притягується вперше. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено. Враховуючи викладене, , суд вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 221, 245, 247, 279, 280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону до 01 липня 2020 року), відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлював адміністративну відповідальність.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, за якими накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі дев`ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 153 грн.

Стягнути з ОСОБА_1. судовий збір за ухвалення постанови про накладення адмінстягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, тобто в сумі 420 грн. 40 коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ С.І. ДЯЧУК