справа № 566/8/20
провадження № 3-зв/566/2/20

ПОСТАНОВА

22 січня 2020 року смт.Млинів Рівненської області

Суддя Млинівського районного суду Рівненської області А.С. Лободзінський, розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Млинівського районного суду Хомицької А.А. у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд судді Млинівського районного суду Рівненської області Хомицької А.А. надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

21 січня 2020 року в судовому засіданні ОСОБА_1 заявив відвід судді Хомицькій А.А. у розгляді даної справи, мотивуючи заяву тим, що він не згідний з рішенням судді, яке вона ухвалила з розгляду його клопотання про об`єднання справ про адміністративні правопорушення, які перебувають у провадженні іншого судді Млинівського районного суду Рівненської області, відмовивши в його задоволенні.

У КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід чи відвід судді, однак діючі КПК України, ЦПК України та КАС України, мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід слід застосувати аналогію права.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006. у справі «Білуга проти України» та рішення від 28.10.1998. у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Однак, згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України, (аналогічні норми передбачено ч.4 ст. 36 КАС України) незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Норми КПК України теж не містять зазначеної у заяві підстави для відводу судді.

Крім того, у висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Аналіз заяви ОСОБА_1 про відвід судді Млинівського районного суду Хомицької А.А. підтверджує, що в ній викладено незгоду із процесуальним рішенням судді і не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності головуючого судді.

Дослідивши обставини, зазначені у заяві про відвід, суддя приходить до висновку, що заява не містить підстав, передбачених законом для відводу судді, а незгода з процесуальним рішенням та діями судді не може бути підставою для відводу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 221,280 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Млинівського районного суду Рівненської області Хомицької А.А. у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя