СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/1215/20
Провадження №3/547/558/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року смт Семенівка, Полтавська область

Суддя Семенівського районного суду Полтавської області В.Ф.Харченко, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Семенівського ВП Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 443 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 05.11.2020 о 10 год. 40 хв. здійснювала продаж продовольчих товарів у магазині "Продукти № 10" в с. Новоселиця по вул. Центральній, без захисної маски та гумових рукавичок, працюючи продавцем в даному магазині, чим порушила Закон України "Про захист населення від інфекційних хвороб", Постанову Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 та правила щодо карантину людей, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 443 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто закон розглядає протиправну дію (бездіяльність), вчинену певною особою, як адміністративний проступок лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, тобто якщо воно вчинене навмисно або з необережності.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва протиРосії» («Malafeyevaу Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін протиРосії» («Karelinу.Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Ст. 443 КУпАП, яка поставлена у провину ОСОБА_2 , передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Протокол вказує на порушення ОСОБА_2 вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020.

Натомість Постанова Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" у п. 1 передбачала таке: Установити з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин.

Тобто дія ПКМУ № 211 обмежена 22.05.2020, а упорядник протоколу про адміністративне правопорушення ставить у провину ОСОБА_2 невиконання 15.10.2020 підзаконного акта, дія якого вичерпана 22.05.2020.

Якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи закон зобов`язує тлумачити на її користь.

Ураховуючи встановлені у справі обставини роблю висновок, що упорядником протоколу про адміністративне правопорушення не доведено вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 443 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Частиною другою статті 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Ураховуючи зазначене, роблю висновок про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 443 КУпАП, та закриття у зв`язку з цим справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 443, 247, 251, 252, 283-285, 294, 317 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 443 КУпАП, закривши провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Полтавського апеляційного суду через Семенівський районний суд Полтавської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя В.Ф.Харченко