Справа № 157/428/20
Провадження №3/157/322/20
ПОСТАНОВА

05 травня 2020 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Гамула Б.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

У провадженні судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області Гамули Б.С. перебуває справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.

Суддя Гамула Б.С. заявив самовідвід у даній справі, який мотивує тим, що ОСОБА_2 , яка має статус свідка у справі, працює на посаді секретаря Камінь-Каширського районного суду, судді якого передано на розгляд дана справа. Тому в особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також у стороннього спостерігача може виникнути об`єктивний сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Гамули Б.С. при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить положень щодо відводу судді та не передбачає порядку його вирішення.

Разом із тим, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, дотримуючись наведених вище положень міжнародного правового акта, який регулює правовідносини, що не врегульовані нормами національного законодавства, заява про самовідвід підлягає розгляду по суті.

Крім того, у п. 4 рішення Ради суддів України від 08 червня 2017 року № 34 зазначено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про наявність підстав для відводу судді у даній справі.

Відповідно до статей 245, 248 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006 р. визначають та встановлюють стандарти етичної поведінки суддів. Так, у статті 2 визначено, що суддя підлягає відводу у випадку, зокрема, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналіз наведених вище правових позицій вказує на те, що достатньою підставою для відводу судді є не лише наявність певних обставин, які викликають сумніви в об`єктивності судді при розгляді конкретної справи, а й існування в стороннього спостерігача враження про упередженість та необ`єктивність судді.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №450300 від 13 квітня 2020 року та доданих до нього документів вбачається, що обвинувачення ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП ґрунтується, крім іншого, на поясненнях свідка ОСОБА_2 .

Разом із тим, згідно з наказом керівника апарату Камінь-Каширського районного суду від 06 червня 2019 року № 18-02-05 ОСОБА_2 призначена на посаду секретаря цього ж суду з 07 червня 2019 року.

Отже в даному випадку суддя Камінь-Каширського районного суду Гамула Б.С., якому передана для розгляду справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, буде оцінювати як доказ пояснення свідка ОСОБА_2 , яка є працівником цього ж суду. На думку судді дана обставина може викликати обґрунтований сумнів в учасників цієї справи в об`єктивності та неупередженості судді. Тому з метою усунення таких сумнівів як в учасників даної справи, так і в інших осіб, заяву про самовідвід судді Гамули Б.С. слід задовольнити.

Керуючись статтями 245, 248 КУпАП, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя

постановив:

Заяву судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області Гамули Бориса Степановича про самовідвід задовольнити.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передати до канцелярії суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б. С. Гамула