Справа № 444/959/20 Головуючий у 1 інстанції: Оприск З.Л.
Провадження № 33/811/859/20 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Гуцала І.П., за участі представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Білика П.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 27 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 173-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

постановою судді Жовківського районного суду Львівської області від 27 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-1 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесяти) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору.

Згідно з постановою судді, 18 березня 2020 року близько 00:39 год. за адресою: м. Жовква, вул. Стуса, 42, під час карантинних заходів в соціальній мережі Facebook поширив неправдиву публікацію щодо умов карантину, чим міг викликати паніку серед населення чи порушення громадського порядку, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 27 травня 2020 року та прийняти нову постанову, якою справу щодо ОСОБА_1 провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-1 КУпАП.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та не відповідає вимогам закону, оскільки у його діях відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-1 КУпАП. Зокрема, справді, будучи користувачем соціальної мережі Facebook, ОСОБА_1 поширив інформацію про поширення коронавірусу. Разом з тим, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу даного правопорушення є наслідки у виді гіпотетичної можливості викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку. Вважає, що поширена ним інформація не могла викликати у людей страх чи неконтрольоване прагнення уникнути небезпечної ситуації паніку серед населення або порушення громадського порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що поширена ним інформація є наслідком прочитаної та почутої ним загальнодоступної інформації про поширення коронавірусу у світі, а також вжиті заходи урядами та місцевою владою для подолання епідемії. Поширення ним зазначеної інформації ґрунтувалось на благих намірах та вчинялось з метою запобігання поширенню епідемії в нашій державі шляхом уникнення відвідування скверів, парків, дитячих майданчиків, тобто шляхом уникнення масового скупчення людей. До того ж, пост був опублікований протягом незначного періоду часу та в подальшому ним самостійно видалений.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Білика П.Б., на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення.

Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як слідує з оскаржуваної постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-1 КУпАП, при цьому суд першої інстанції дійшов висновку, що факт вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення, серії ВАБ №306725 від 24 квітня 2020 року, аналітичною довідкою за результатами відпрацювання рейкової інформації, опублікованої на соціальній сторінці ОСОБА_1 в мережі Facebook щодо вжиття заходів в умовах карантину, поясненнями ОСОБА_1 .

Проте, апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, дійсно у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №306725 від 24 квітня 2020 року вказано, що 18 березня 2020 року близько 00:39 год. за адресою: м. Жовква, вул. Стуса, 42, під час карантинних заходів в соціальній мережі Facebook ОСОБА_1 поширив неправдиву публікацію щодо умов карантину, чим міг викликати паніку серед населення чи порушення громадського порядку, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, інкриміноване адміністративне правопорушення грунтувалося на тому, що ОСОБА_1 18 березня 2020 року в соціальній мережі Facebook розповсюдив неправдиву інформацію щодо умов карантину.

При цьому, у матеріалах справи на а/с 6 міститься скріншот сторінки в соціальній мережі Facebook із текстом, поширеним ОСОБА_1 , який і став підставою складення вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, в якому говориться, що «з завтрашнього дня дітей не повинно бути на вулицях, за це передбачено штраф 1700-5100 гривень або позбавлення волі строком на 2-5 років».

Крім того, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-1 КУпАП полягає у поширювання саме неправдивих чуток, що можуть викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку.

З огляду на зазначене та норму ст. 280 КУпАП, суд першої інстанції, при розгляді даної справи був зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено інкриміноване адміністративне правопорушення, тобто, чи було поширювання саме неправдивих чуток та чи мали такі чутки наслідком виникнення паніки серед населення або порушення громадського порядку.

Адже, на час розгляду справи були загальновідомі обставини про те, що з 12 березня 2020 року на всій території України був установлений карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, відповідно до Постанови КМ України №211 від 11 березня 2020 року; з Теlegram-каналу МОЗ України, створеного для оперативного інформування населення про вірус було відомо, що станом на 12 березня 2020 року в Україні був зареєстрований лабораторно підтверджений один випадок COVID-19; 13 березня 2020 року в Україні була зафіксована перша смерть людини інфікованої коронавірусом, про що повідомлялося в різних засобах масової інформації; з 15.03.2020 року МОЗ почало щоденно інформувати українців про корона вірус.

Отже, станом на 18.03.2020 року, коли відбулося поширення ОСОБА_1 зазначеної інформації, МОЗ України активно інформувало населення про поширення коронавірусу по всіх регіонах України та заходи протидії цій хворобі. Також було встановлено обмеження, яким заборонялось відвідування громадських місць.

Крім того, під панікою слід розуміти такий психічний стан людей, при якому раптове замішання, розгубленість, несвідомий, нестримних страх, викликаний дійсною чи уявною небезпекою, що охоплює людину чи багатьох людей, неконтрольоване прагнення уникнути небезпечної ситуації.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що публікація ОСОБА_1 викликала у будь-кого панічний стан. Більше того, зі скріну мережі сторінки Facebook, вбачається, що під публікацією ОСОБА_2 користувачі написали, що дана інформація є фейком. А тому відсутні підстави вважати, що така була сприйнята кимось серйозно та призвела до панічних настроїв населення чи мала наслідком порушення громадського порядку.

У поясненнях ОСОБА_1 на а/с 9 вказано, що він мав благі наміри та здійснив дану публікацію з метою запобігання поширенню епідемії в нашій державі.

Таким чином і даний доказ не підтверджує вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, публікація, викладена ОСОБА_1 в соціальній мережі Facebook, скріншот яких міститься на а/с 6, не є поширюванням неправдивих чуток, що можуть викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку і це вказує на відсутність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-1 КУпАП.

Виходячи з викладеного та норми п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, підлягає закриттю.

Норма ст. 294 КУпАП дає суду апеляційної інстанції право за наслідками розгляду апеляційних скарг, зокрема, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

З врахуванням встановлених обставин та зазначених правових норм, апеляційну скаргу необхідно задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-1 КУпАП, закрити за відсутності події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.173-1, 289, 293, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 27 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-1 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.