Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/196/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Майстер І. П.
Категорія - 172-6 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Драний В. В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Драний В.В., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в його інтересах адвоката Кричуна Ю.А., прокурора Зінов`єва М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 06 травня 2020 року.

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше працював прапорщиком служби цивільного захисту, командиром відділення 15 ДПРЧ 4 ДПРЗ Управління ДСНС України в Кіровоградській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420 грн. 20 коп.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 06 травня 2020 року, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 працюючи прапорщиком служби цивільного захисту, командиром відділення 15 ДПРЧ 4 ДПРЗ Управління ДСНС України в Кіровоградській області, являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідно до пп. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється його дія, будучи ознайомленим 23.04.2016 з обов`язком подати електронну декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування наступного року після припинення діяльності за 2018 рік до 01.04.2019, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 1 Рішення НАЗК від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», без поважних причин, несвоєчасно подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування наступного року після припинення діяльності за 2018 рік, а саме, подав декларацію 23.05.2019 о 14 годині 11 хвилини, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій просить постанову судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 06.05.2020 року, якою його визнано винним за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - скасувати.Провадження у справі закрити на підставі п. 1, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. 38 КУпАП.
Обгрунтовує свої вимоги тим, що він не усвідомлював протиправний характер своїх дій і не мав прямого умислу, спрямованого на ухилення від подання декларації, зокрема тому, що не вважав себе звільненим з посади, яку займав, тому у його діях відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторони адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Так, відповідно до наказу № 276 (по особовому складу) від 23.04.2015, виданого т.в.о. начальника Управління ДСНС України у Кіровоградській області, він був призначений з 23.04.2015 на посаду командира відділення 15 державної пожежної-рятувальної частини смт Добровеличківка 4 державного пожежно-рятувального загону Управління ДСНС України у Кіровоградській області.
10.05.2018 через ІНФОРМАЦІЯ_2 він був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження планової щорічної медичної комісії, де йому було повідомлено про негайний призов на військову службу. Йому не надали можливість повернутися додому, вирішити питання зі звільненням, а одразу направили до навчального центру.
Після проходження навчання у навчальному центрі був направлений для проходження військової служби у частину НОМЕР_2 (Волинська область), де проходив службу до її закінчення - до 07.11.2019, що підтверджується військовим квитком НОМЕР_3 .
16.05.2018 після прибуття до навчального центру він подав електронну декларацію «перед звільненням», оскільки телефоном йому було повідомлено, що він звільнений.
При цьому, з травня 2018 року йому не направлено та не вручено наказ про звільнення. Також йому не направлялася трудова книжка із внесеним до неї записом про звільнення, а тому обґрунтованих підстав вважати, що він звільнений не було.
Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку та у разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи.
Згідно із ч. 3 ст. 119 КЗпП за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, у яких вони працювали на час призову.
Таким чином, достовірних відомостей про те, що він дійсно є звільненим не було. Знаючи про існування норми ч. 3 ст. 119 КЗпП вважав, що він не звільнений.
Саме тому, наступного року після припинення діяльності ним не була подана декларація особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, за минулий рік.
Однак, коли 20 травня 2019 року він отримав інформацію від своїх батьків про надходження листа-повідомлення, яким його поінформовано про необхідність подання у десятиденний термін декларації «після звільнення», 23.05.2019 він подав відповідну декларацію.
Не маючи достовірних доказів звільнення більше року, він не усвідомлював протиправний характер своєї бездіяльності щодо неподання декларації до 01.04.2019, не передбачав її шкідливі наслідки і не бажав їх. Як тільки він отримав відповідне повідомлення від НАЗК про необхідність подання декларації, одразу вжив заходів щодо її подання та заповнив декларацію 23.05.2019.
Також, зазначає, що будь-які структурні підрозділи Національної поліції України, до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і змін у майновому стані суб`єктів декларування - не відносяться. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції.
Посадовці Національної поліції вправі виключно у випадку встановлення факту неподання декларації суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціальний уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів, скласти протокол про адміністративне правопорушення.
Але усі обов`язкові дії по проведенню перевірки має вчиняти тільки НАЗК, у тому числі і вирішувати питання щодо притягнення особи до відповідальності.
Також, вказує що згідно рішення суду датою виявлення правопорушення є час встановлення ознак складу адміністративногоправопорушення, пов`язаного з корупцією та складання протоколу. Протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією стосовно нього складено 15.04.2020.
Проте, у матеріалах справи міститься повідомлення від 05.04.2019 №56/13-05, складене начальником сектора з питань запобігання та виявлення корупції УДСНС України в Кіровоградській області Рєпіним В., яким Національне агентство з питань запобігання корупції було повідомлене про факт неподання декларації після звільнення за 2018 рік.
20.05.2019 на адресу його місця реєстрації було надіслане повідомлення НАЗК про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно якого він був повідомлений про виявлення факту неподання ним декларації після звільнення та повідомлено про необхідність подання такої декларації протягом десяти днів з дня отримання даного повідомлення.
При цьому жодного іншого способу подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ніж шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства законом не передбачено, а тому відсутність такої декларації в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування однозначно свідчить про те, що особа таку декларацію не подала і жодної додаткової перевірки цього факту не потребується.
Таким чином, станом на травень 2019 року НАЗК було відомо про факт неподання ним декларації після звільнення.
Отже, враховуючи факт спливу строку накладення адміністративного стягнення за вчинення корупційного правопорушення, слід було закрити провадження по справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Кричуна Ю.А. в його інтересах, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора Зінов`єва М.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами першою та другою статті 7 КУпАП регламентовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 247 КУпАП, визначені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Зокрема, згідно із п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо закінчилися на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, складеного начальником 1-го сектору (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України за № 72/20 від 15.04.2020, ОСОБА_1 ставиться у провину, те, що він працюючи прапорщиком служби цивільного захисту, командиром відділення 15 ДПРЧ 4 ДПРЗ Управління ДСНС України в Кіровоградській області, являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідно до пп. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється його дія, будучи ознайомленим 23.04.2016 з обов`язком подати електронну декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування наступного року після припинення діяльності за 2018 рік до 01.04.2019, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 1 Рішення НАЗК від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», без поважних причин, несвоєчасно подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування наступного року після припинення діяльності за 2018 рік, а саме, подав декларацію 23.05.2019 о 14 год. 11 хв., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 72/20 від 15.04.2020 зазначено, що датою вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, є 00 год. 00 хв. 01.04.2019.

Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є дата складання адміністративного протоколу, а саме 15.04.2020 року (а.с.1-8).

З цим погодився і суд першої інстанції.

Однак, у матеріалах справи наявне підписане начальником сектору з питань запобігання та виявлення корупції у ДСНС України у Кіровоградській області повідомлення від 05.04.2019, яким Національне агентство з питань запобігання корупції повідомляється про встановлення факту неподання ОСОБА_1 , декларації після звільнення за 2018 рік (а.с.9).

Тобто, наведені обставини свідчать, що НАЗК та суб`єкт, уповноважений на складання протоколу, в даному випадку посадові особи сектору з питань запобігання та виявлення корупції у ДСНС України у Кіровоградській області, які проводили збирання та перевірку доказів, порушення ОСОБА_1 вимог антикорупційного законодавства,були обізнані про факт неподання ОСОБА_1 декларації після звільнення за 2018 рік, ще 05.04.2019.

За таких обставин, фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є 05.04.2019.

Разом з тим, володіючи вказаними даними, працівники державного органу, які проводили збирання та перевірку доказів, порушення ОСОБА_1 вимог антикорупційного законодавства, своєчасно оцінку зазначеному факту не надали, при цьому протокол № 72/20 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо ОСОБА_1 складено лише 15.04.2020, тобто більше ніж за рік після виявлення факту неподання ОСОБА_1 декларації після звільнення за 2018 рік.

Більше того, адміністративна справа стосовно ОСОБА_1 була передана на розгляд до місцевого суду лише 27.04.2020, тоді як правопорушення було виявлено 05.04.2019, тобто фактично після спливу шестимісячного строку накладення адміністративного стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбаченого ч. 4 ст. 38 КУпАП, що є не припустимим.
Проте, суд першої інстанції розглядаючи адміністративну справу, щодо ОСОБА_1 не дав належної оцінки наявним доказам, внаслідок чого, в даному випадку, безпідставно визнав датою виявлення правопорушення дату складання протоколу Управлінням стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, а саме 15.04.2020, і наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення поза межами строку, визначеного ч. 4 ст. 38 КУпАП.

Отже, дослідженими матеріалами встановлено, що датою фактичного виявлення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. вчиненого ОСОБА_1 , є 05.04.2019, відповідно строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, пов`язане з корупцією, сплинув 05.10.2019.

Враховуючи викладене, оскільки оскаржувана постанова суду, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, винесена 06.05.2020, тобто поза межами визначеного ч. 4 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення, вказане рішення підлягає скасуванню як незаконне.

Провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 4 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ч. 4 ст. 38, п. 7 ч. 247, п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 06 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 4 ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду В.В. Драний