ПОСТАНОВА

іменем України

24 грудня 2020 рокуСправа №451/571/20
Провадження № 3/451/1173/20

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Семенишин О.З., розглянувши матеріали, які надійшли від Радехівського ВП ЧВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого ПрАТ «Галичина»- вантажник, з середньою освітою, розлученого, не інвалід, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №707544 від 19.04.2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 , 19.04.2020 року, близько 16 години 25 хвилин, перебував в лісовому масиві біля с. Полове, Радехівського району Львівської області, чим порушив вимоги п.п.5 п.2 Постанови КМУ від 02.04.2020 року № 255.

На розгляд справи ОСОБА_1 з`явився, вину свою не визнав.

На підтвердження винності ОСОБА_1 суду протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №707544 від 19.04.2020 року; рапортом поліцейського Вадас С.М. від 19.04.2020 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 19.04.2020 року; копією витягу АРМОР від 19.04.2020 року; диском з відеозаписом.

Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 26.06.2020 року ОСОБА_1 , було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та стягнуто судовий збір.

02.09.2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Львівського апеляційного суду від 17.09.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, а саме було скасовано постанову Радехівського районного суду Львівської області від 26.06.2020 року і постановлено матеріали протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №707544 від 19.04.2020 року направити до Радехівського ЧВП ГУНП у Львівській області.

03.12.2020 року до Радехівського районного суду Львівської області з Радехівського ЧВП ГУНП у Львівській області надійшли згадані вище матеріали і на виконання Постанови Львівського апеляційного суду від 17.09.2020 року було додано рапорт поліцейського Караневич Анатолія від 27.11.2020 року, з якого вбачається, що 19.04.2020 року спільно з поліцейським ОСОБА_2 було здійснено виїзд на повідомлення по факту бійки між трьома особами, в с. Полове, Радехівського району. Виїздом на місце події було встановлено, що факт бійки не підтвердився, однак було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 перебував в лісовому масиві біля с. Полове, Радехівського району в якому було розміщено стаціонарні столики та лавки для відпочинку населення що і є зоною відпочинку, а тому громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.5 п.2 Постанови КМУ від 02.04.2020 року № 255, чим порушив вимоги п.п.5 п.2 Постанови КМУ від 02.04.2020 року № 255, чим вчинив правопорушення передбачене ст.. 44-3 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 44-3 КУпАП, а саме за частиною першою, як порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма ч.1 ст.44-3 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативних актів. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Так, п.п. 5 п.2 Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року ( в редакції від 18.04.2020 року) дійсно було заборонено до 24 квітня 2020 року відвідування парків, скверів, зон відпочинку, лісопаркових та прибережних зон, крім вигулу домашніх тварин однією особою та в разі службової необхідності.

Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність таких елементів, як об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона. З диспозиції п.п. 5 п.2 Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року ( в редакції від 18.04.2020 року) до якого відсилає ст. 44-3 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення вбачалася у відвідувані парків, скверів, зон відпочинку, лісопаркових та прибережних зон, крім вигулу домашніх тварин однією особою та в разі службової необхідності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Нормами КУпАП не передбачено компетенцію суду щодо зміни суті правопорушення, його редагування, збору доказів тощо. Такі дії порушили би принцип рівності сторін та фактично свідчили б про прийняття судом сторони обвинувачення, що є неприпустимим.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Лісовий масив не є зоною, відвідування якої було заборонено Постановою КМУ № 211 від 11.03.2020 року ( в редакції від 18.04.2020 року).

З наданих суду доказів вбачається, що ОСОБА_1 не здійснював вигул домашніх тварин та в нього не було службової необхідності для відвідування 19.04.2020 року, близько 16 години 25 хвилин, лісового масиву біля с.Полове, Радехівського району Львівської області та він не перебував у парку, сквері, лісопарковій чи прибережній зоні.

Щодо перебування ОСОБА_1 у зоні відпочинку, то на підтвердження цього суду надано лише рапорт поліцейського ОСОБА_3 від 27.11.2020 року.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду висловив правову позицію у Постанові від 20 травня 2020 року по справі справа №524/5741/16-а, відповідно до якої рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суддя робить висновки, що перебування ОСОБА_1 у зоні відпочинку є недоведеним.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона порушення п.п. 5 п.2 Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року ( в редакції від 18.04.2020 року).

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Згідно з ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

У зв`язку з наведеним вище, суддя з врахуванням матеріалів справи робить висновки про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст.44-3 КУпАП, закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Радехівський районний суд.

СуддяСеменишин О. З.