Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/846/20
Провадження № 3/553/502/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24.07.2020 рокум. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Парахіна Є.В., за участю секретаря Ребро Л.В., захисника адвоката Репала Д.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осіповичі Могильовської області, Республіка Білорусь, громадянина України, не працюючого, освіта вища, має на утриманні малолітню дитину 2010 року народження, працюючого тренером-викладачем ДЮСШ № 2 м. Полтави, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 401284 від 09.05.2020 року ОСОБА_2 09.05.2020 року близько 20 год. 40 хв. в районі будинку № 19 по вул. Панянка в м. Полтаві керував автомобілем "VOLKSWAGEN POITER", держ. номер НОМЕР_1 , будучи з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 , в судовому засіданні пояснив, що вину в інкримінованому правопорушенні не визнає. Вказав, що 09.05.2020 року він відпочивав у Парку Перемога разом з товаришем ОСОБА_3 , спиртні напої не вживав. В той вечір дозволив своєму родичу взяти його автомобіль, через якийсь час останній зателефонував йому та повідомив, що потрапив у ДТП. Вони з ОСОБА_3 одразу ж поїхали на місце пригоди. По приїзду на місце дорожньо-транспортної пригоди він виявив, що члена його сім`ї немає. Коли приїхали працівники патрульної поліції повідомляв, що не перебував за кермом автомобіля, але при цьому не вказав, хто саме керував автомобілем, аби не підставити родича. На місці дорожньо-транспортної пригоди він як власник автомобіля відшкодував потерпілій стороні збитки, завдані внаслідок ДТП, після чого потерпілі покинули місце пригоди. Після цього працівники патрульної поліції вказали, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд. Оскільки він не вбачав підстав для огляду, так як не був водієм автомобіля, відмовлявся від його проходження. Вказав, що спілкування з працівниками поліції тривало приблизно 2 - 2,5 години, йому не було роз`яснено прав, проігноровано клопотання про необхідність надання правової допомоги. Так як працівники поліції погрожували евакуацією транспортного засобу й оголошенням його розшуку, після тривалого спілкування з ними він почувався пригніченим, виснаженим та сказав, що погоджується підтвердити той факт, що саме він перебував за кермом даного автомобіля й в присутності двох свідків було зафіксовано його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат Репало Д.О. в судовому засіданні наполягав на тому, що у матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_2 правопорушення за ст. 130 КУпАП, не доведено факт керування ним автомобілем та причетність до дорожньо-транспортної пригоди. Працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_2 права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, не забезпечено можливість реалізувати право на правничу допомогу. На відео неякісно відображені учасники події, не зафіксований факт відмови саме ОСОБА_2 від огляду на стан сп`яніння. Також вказав, що з боку працівників патрульної поліції здійснювався тиск на нього з вимогою визнати причетність до вчинення правопорушення. Просив закрити провадження по справі.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, суд виходить з наступного.

За змістом диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції, чинній на час складання протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 401284 від 09.05.2020 року), відповідальність за вказаною нормою несуть особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз вищенаведеної норми безперечно свідчить про те, що суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, може бути виключно особа, яка керувала транспортним засобом.

ОСОБА_2 в ході судового розгляду справи заперечував факт керування транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 09.05.2020 року він відпочивав разом з ОСОБА_2 , якому надійшов телефонний дзвінок та повідомили, що його автомобіль потрапив в ДТП, вони разом поїхали на місце пригоди. Водій, який керував транспортним засобом, що належить ОСОБА_2 , був відсутній. Працівники поліції запитували його та ОСОБА_2 , чи не вони були за кремом транспортного засобу, вони заперечували. Працівники поліції прийшли до висновку, що водієм був ОСОБА_2 , вказували на те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та пропонували пройти огляд на місці та в Полтавському обласному наркологічному диспансері.

Від так, згідно пояснень ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 , 09.05.2020 року близько 20 год. 40 хв. за кермом автомобіля "VOLKSWAGEN POITER", держ. номер НОМЕР_1 , який рухався по вул. Панянка, 19, в м. Полтаві, перебував не ОСОБА_2 , а інша особа, вони прибули на місце ДТП вже після зіткнення транспортних засобів.

Працівники патрульної поліції прибули на місце зіткнення транспортних засобів за викликом про ДТП. Відповідно, особисто обставини події не спостерігали, особу, що керувала автомобілем "VOLKSWAGEN POITER", держ. номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , в момент керування не бачили.

Вказане інспектори патрульної поліції ОСОБА_4 Д.Ю., ОСОБА_5 підтвердили в судовому засіданні, пояснивши, що ОСОБА_2 категорично заперечував факт керування автомобілем, проте не назвав особу, яка була за кермом. Особу водія автомобіля "VOLKSWAGEN POITER", держ. номер НОМЕР_1 , вони встановили зі слів водія іншого транспортного засобу, який потрапив в ДТП. Враховуючи те, що шкода завдана ДТП була відшкодована на місці, протокол за ст. 124 КУпАП не складався. В подальшому ОСОБА_2 погодився з тим, що саме він перебував за кермом, а оскільки у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, - було запропоновано пройти відповідний огляд, проте ОСОБА_2 не погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та в Полтавському обласному наркологічному диспансері в присутності двох свідків.

Свідок ОСОБА_6 , яка є водієм автомобіля, за участю якого відбулось ДТП з автомобілем "VOLKSWAGEN POITER", держ. номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , в судовому засіданні пояснила, що 09.05.2020 року разом з членами родини поверталася з дачі, повернувши з вул. Правди на вул. Панянка, вирішила заїхати на АЗС, призупинилась, пропустивши автомобіль, який рухався назустріч, та відчула удар в задню частину автомобіля. Після зіткнення всі пасажири вийшли з автомобіля та оглянули його, згодом приїхав родич водія автомобіля, з її чоловіком вирішувалось питання відшкодування матеріальної шкоди, після проведення розрахунку вони залишили місце події. Свідок в процесі пояснень вказувала, що водієм був ймовірно ОСОБА_2 , потім пояснила суду, що в автомобілі, з вини якого сталась ДТП, перебувало дві особи - два високих чоловіка, одягнутих в білі рубашка, які видавались їй схожими. Оглянувши особу, що притягується до адміністративної відповідальності та свідка, вказала, що на її думку, водієм був ОСОБА_2 , а пасажиром - ОСОБА_3 . Свідком обставин оформлення протоколу про адміністративне правопорушення не була.

Пояснення свідка ОСОБА_6 є невпевненими, нестабільними, мінливими, а відтак непереконливими, а тому не можуть бути взяті до уваги судом.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної відеокамери працівника патрульної поліції, зафіксованого у файлі № , на ньому зафіксовано події о 20 год. 54 хв., отже даний файл є першим, на якому зафіксовано події, що відбувалися одразу після приїзду працівників патрульної поліції. Зміст даного файлу відображає, що під час встановлення працівниками поліції учасників ДТП ОСОБА_7 категорично заперечував факт керування автомобілем "VOLKSWAGEN POITER", держ. номер НОМЕР_1 .

На відеозаписах з нагрудної відеокамери працівника патрульної поліції, зафіксованих у файлах № , № 234200126,4 відображено вислови працівників патрульної поліції щодо спонукання ОСОБА_2 , а також свідка ОСОБА_3 визнати факту керування транспортним засобом "VOLKSWAGEN POITER", держ. номер НОМЕР_1 , висловлювання щодо можливості застосування адміністративного арешту та евакуації транспортного засобу.

При цьому, об`єктивних підстав сумніватись в достовірності показань особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 судом не встановлено.

В файлі № міститься відеозапис, де зафіксовано пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці події або в медичному закладі. На записі відображені дві особи, запрошені в якості свідків, ОСОБА_2 та ще одна особа чоловічої статі. При цьому, зі змісту відеозапису неможливо встановити особу, якій запропоновано пройти огляд, неможливо ідентифікувати особу, яка давала негативні відповіді на пропозиції, висловлені інспектором поліції, будучи за кадром.

При цьому, ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував той факт, що голос особи, яка відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння, належить саме йому. Зазначив, що в той час, обурившись діями працівників поліції, маючи на меті якнайшвидше завершити усі процедури, прийняв рішення не спілкуватись з працівниками поліції, й відповіді на усі питання озвучував сам працівник поліції.

Спростувати вказані вище твердження особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в ході судового розгляду справи не виявилось можливим.

Інспектор поліції ОСОБА_5 не зміг чітко пояснити, чи роз`яснював процесуальні права ОСОБА_2 при оформленні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Вказував, що усі ці події мали б бути зафіксовані на відеозаписі, проте міг забути роз`яснити права, або це міг робити хтось інший з колег, хоча зазвичай він обов`язково роз`яснює права особам, щодо яких ним складаються протоколи про адміністративні правопорушення. Чи просив ОСОБА_2 забезпечити участь захисника не пам`ятає.

Інспектор поліції Давиденко Д.Ю. зазначив, що не пам`ятає, чи звертався ОСОБА_2 з клопотанням про залучення захисника та чи були йому роз`ясненні процесуальні права.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 401284 від 09.05.2020 року, складеного відносно ОСОБА_7 , в графі "роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП" відсутній підпис ОСОБА_7 .

При цьому, надані патрульною поліцією суду відеоматеріали - відеозаписи з нагрудних відеокамер працівників поліції (файли № , № , № , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ) - не містять даних про роз`яснення ОСОБА_2 процесуальних прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, тоді як відображають момент оформлення та проголошення протоколу про адміністративне правопорушення і повідомлення про час та місце розгляду справи судом.

Таким чином, в ході судового розгляду справи не спростовані твердження особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про те, що права при оформленні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не роз`яснювались, право на захист працівниками поліції не була забезпечена, що є істотним порушенням порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення та об`єктивно ставить під сумнів його законність як засобу доказування.

Жодних об`єктивних та достовірних доказів на підтвердження того факту, що саме ОСОБА_2 керував автомобілем "VOLKSWAGEN POITER", держ. номер НОМЕР_1 , 09.05.2020 року близько 20 год. 40 хв. та, відповідно, є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, по факту якого відносно нього працівниками поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, у протоколі та приєднаних до нього матеріалах не наведено, на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, який приєднаний до протоколу та досліджений судом, такі дані відсутні. Об`єктивних та достовірних доказів, які спростовують твердження особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та допитаного свідка ОСОБА_3 за його клопотанням, судом під час розгляду справи не здобуто.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вказана норма підлягає застосуванню також і при вирішенні справ про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997 року передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Встановлені під час судового розгляду справи обставини справи, на переконання суду, не доводять безсумнівно та об`єктивно той факт, що саме ОСОБА_2 є особою, яка керувала автомобілем "VOLKSWAGEN POITER", держ. номер НОМЕР_1 , 09.05.2020 року близько 20 год. 40 хв., тоді як судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Виходячи з вищенаведеного, аналізуючи усі наявні у справі та досліджені під час судового розгляду справи докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність належних, допустимих та достовірних доказів, які поза розумним сумнівом доводять факт наявності в діях ОСОБА_7 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не може бути визнаний суб`єктом даного правопорушення, разом з тим, свідчать про істотне порушення порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення внаслідок нероз`яснення особі, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 прав, передбачених чинним законодавством, у зв`язку з чим вважає за необхідне закрити провадження по справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 24, ч. 1 ст. 130, 221 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Єлизавета Владиславівна Парахіна