справа № 197/1134/19
провадження № 3/197/14/20
ШИРОКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

31 січня 2020 року смт. Широке

Суддя Широківського районного суду Дніпропетровської області Охнач О.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Широківського ВП Криворізького ВП ГУ НП України в Дніпропетровській області, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, прож: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

До канцелярії суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 561438 від 13.09.2019 року щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 звинувачується в тому, що він 13.09.2019 р. о 19:50 год. перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 висловлювався нецензурною лайкою до поліцейських, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини його не явки суду не відомі. В адресу суду ніяких заяв та клопотань про розгляд справи за його відсутністю або про відкладення розгляду справи не надходило.

Адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП настає у разі вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до диспозиції вказаної норми права, дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, з диспозиції вказаної статті вбачається, що об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини, що складаються у сфері громадського порядку, роботи підприємств, установ та організацій, а безпосереднім об`єктом протиправного посягання є громадський порядок та спокій громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Основним елементом об`єктивної сторони є спосіб вчинення адміністративного правопорушення, який характеризується нецензурною лайкою, образливим чіплянням до громадян чи іншими діями.

Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, характеризується умислом (прямим або непрямим), а також явною неповагою до моральних засад суспільства.

З протоколу випливає, що адресою місця події є с. Вишневе, вул. Центральна, 86, однак не конкретизовано, що саме за цією адресою розташоване (напр., садиба, магазин тощо), не конкретизовано і де саме мало місце правопорушення (на вулиці чи в приміщенні; не конкретизовано хто саме був присутній при вчиненні правопорушення (скільки осіб, які їх повні імена), не зазначено в протоколі і ОСОБА_1 ).

В протоколі відсутні данні про будь-яких свідків вчинення правопорушення, потерпілі, хоча до протоколу додаються рапорти поліцейських про те, що за вищевказаною адресою був конфлікт, який і став підставою для виклику поліції по лінії «102». В рапортах зазначено, що ОСОБА_2 перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, однак про це не зазначено в протоколі і не надано суду докази на підтвердження цих обставин. В цих рапортах відсутня конкретизація того, хто саме був присутній при вчиненні правопорушення. Не надано суду і докази того, що саме ОСОБА_3 і ОСОБА_4 офіційно були направлені для перевірки повідомлення, яке надійшло по лінії «102». Повноваження ОСОБА_5 щодо складання протоколу суду не надано.

Крім того, суду надано незасвідчений протокол затримання від 13.09.2020 року, який є недопустимим доказом через зазначену підставу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З вищевикладеного випливає, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 561438 від 13.09.2019 року щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП викладено неконкретне обвинувачення, що позбавляє ОСОБА_6 можливості захисту, а суддю можливості перевірки правильності і обґрунтованості пред`явленого обвинувачення. Тобто має місце грубе порушення права на захист.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 62 Конституції України визначає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом також враховується правова позиція, викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016), що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного суддя приходить до висновку, в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, тому необхідно закрити провадження у справі.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Слід, також, зазначити, що на момент розгляду справи закінчився трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

З позиціях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58) зазначається: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Керуючись ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, суддя

УХВАЛИЛА:

Закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається через Широківський районний суд Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

СУДДЯ О.В.ОХНАЧ