ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1552/20 Справа № 199/5514/20 Суддя у 1-й інстанції - Лисенко В. О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участю адвоката Чебанової В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 та його представника адвоката Савченко С.А. на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 листопада 2020 року, щодо :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

За цією постановою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, на п. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 038888 від 10 липня 2020 року, 10.07.2020 о 08:20 годині водій ОСОБА_2 на а/д «Знаменівка Луганськ Ізварине» 323 км + 200 м., керуючи автомобілем «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпечності та на нерегульованому перехресті з вул. Центральна с. Миколаївка скоїв зіткнення з автомобілем «Mercedes Sprinter», н.з. НОМЕР_3 , який здійснював маневр повороту ліворуч, в результаті чого автомобілі отримали пошкодження.

Як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення водію ОСОБА_2 ставиться у вину порушення вимог п.п. 2.3-б, 10.1, 13.3, 14.1-б Правил дорожнього руху (пункт 8.7 записано в дужках).

Суддя дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення не містить належних доказів, які б підтверджували наявність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в діях водія ОСОБА_2 , а ті докази, які є в матеріалах справи, не підтверджують факт порушення даним водієм вимог п.п. 2.3-б, 10.1, 13.3, 14.1-б Правил дорожнього руху, які б перебували в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 та його представник просять скасувати постанову судді та прийняти нову, про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Свої апеляційні вимоги мотивують тим, що суд у вихідних даних для експерта не вказав, що подія ДТП відбулась на нерегульованому перехресті і водій ОСОБА_2 скоїв зіткнення з автомобілем потерпілого на зустрічній смузі. Вказує, що своїми діями водій ОСОБА_2 намагався проїхати на зустрічну смугу руху перед автомобілем потерпілого, який вже рухався по іншій вулиці в іншому напрямку в 5 метрах від його смуги для руху. Також вказує, що суд, з незрозумілих причин визнав недопустимими доказами покази ОСОБА_2 та протокол огляду.

У відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги потерпілого, а постанову суду першої інстанції залишити без змін. Вказує, що Правил дорожнього руху він не порушував, виконав всі можливі дії на уникнення зіткнення, яке сталося в результаті дій другого учасника ДТП, який здійснював розворот з правої полоси, без застосування попереджувального сигналу повороту. Зазначає, що він рухався головною дорогою, із встановленою законом швидкістю.

ОСОБА_1 в черговий раз після відкладення розгляду справи, про час, дату та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлений належним чином, до апеляційного суду не з`явився, поважних причин свого неприбуття не повідомив.

На початку судового розгляду від адвоката Найди О.В., який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , надійшло чергове клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на порушення строків повідомлення його про слухання справи та у зв`язку з великою його навантаженістю, ознайомленням з матеріалами справи та віддаленістю його місця знаходження.

Розглядаючи вказане клопотання, апеляційний суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню, з підстав зловживання своїми правами, оскільки апеляційний суд вже відкладав судове засідання 12 грудня 2020 року за клопотанням потерпілого ОСОБА_1 , про яке останній був повідомлений ще 04.12.2020 року, з причин необхідності ознайомлення з матеріалами справи його представника- адвокатом Найдою О.В. Також враховую, що договір про надання правової допомоги між потерпілим та адвокатом Найдою О.В. укладено ще 07.12.2020 року. Потерпілий ОСОБА_1 , згідно його письмової розписки був ознайомлений з матеріалами справи за його заявою та заявою від адвоката Найди О.В. Тому, за наведеного, є неспроможними ствердження адвоката Найди О.В., що йому є недостатньо часу для підготовки до доповнень апеляційної скарги.

Посилання адвоката в його клопотанні на порушення строків повідомлення про слухання справи в розумінні розумного терміну, є також безпідставними, оскільки справа вже неодноразово відкладалася, саме за заявою його довірителя. Про слухання справи первинно сторони були повідомленні ще 04.12.2020 року.

Отже, за наведених обставин, сторони не були позбавленні чи обмеженні в часі для здійснення в своїх процесуальних прав, у тому числі і у адвоката Найди О.В. для здійснення своїх прав і обов`язків було достатньо часу і можливостей, та віддаленість місця перебування адвоката не може слугувати підставою поважності причин для чергового відкладення справи. Такі дії є зловживанням процесуальними правами, тому підстав для відкладення розгляду справи з наведених адвокатом мотивів, апеляційний суд не знаходить.

Враховуючи наведене, та дотримуючись вимог ч. 4 ст. 294 КУпАП, якою передбачено двадцятиденний термін з моменту отримання справи апеляційного перегляду суддею апеляційного суду, вважаю необхідним розглянути справу за відсутності нез`явившихся осіб, що відповідає і узгоджується з вимогами частини шостої статті 294 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши адвоката Чебанову В.В., яка представляє інтереси ОСОБА_2 та, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги співставивши їх із викладеними доводами, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону, судом першої інстанції при розгляді цієї справи належним чином дотримані.

Як вбачається з постанови судді першої інстанції, закриваючи провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно водія ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції дійшов до висновку, що досліджені в судовому засіданні докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не доводять той факт, що водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 2.3-б, 10.1, 13.3, 14.1-б Правил дорожнього руху, які б перебували у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди і такі висновки узгоджуються з висновком експерта за результатами проведення автотехнічної експертизи № 19/104-9/2/1177 від 21 жовтня 2020, яким не встановлено порушень вимог п.п. 2.3-б, 10.1, 13.3, 14.1-б Правил дорожнього руху в діях ОСОБА_2 .

Такий висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є законним та обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Так, за показами ОСОБА_2 , які останній безпосередньо надав в суді першої інстанції, слідує, що він 10.07.2020 близько 08:20 години рухався на автомобілі «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_2 в с. Миколаївка. Попереду нього виїхав автомобіль «Mercedes Sprinter», н.з. НОМЕР_3 . Він знизив швидкість та хотів обігнати даний автомобіль, але водій «Mercedes Sprinter», не вмикаючи лівого повороту, здійснив маневр повороту ліворуч та допустив зіткнення з його автомобілем.

Згідно висновку експерта № 19/104-9/2/1177 від 21 жовтня 2020 року за результатами проведення судової автотехнічної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 (експертиза обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод), в даній дорожній обстановці з технічної точки зору водій ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 12.4, 12.9-б) Правил дорожнього руху. З урахуванням пояснень ОСОБА_1 з технічної точки зору в даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою.

В той же час висновком судової автотехнічної експертизи № 19/104-9/2/1177 від 21 жовтня 2020 не встановлено невідповідностей дій водія ОСОБА_2 п.п. 2.3-б, 10.1, 13.3, 14.1-б Правил дорожнього руху, які інкримінуються водію ОСОБА_2 , і які не знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Окрім того, згідно локалізації спричинених механічних пошкоджень автомобілей, учасників ДТП, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 10.07.2020 року, а саме автомобіль «Mercedes Sprinter», яким керував водій ОСОБА_1 , мав пошкодження передньої частини копоту в місці лівої та правої фар, бічна частина кузову з водійського боку, і автомобіль «Toyota Camry», яким керував водій ОСОБА_2 , мав пошкодження копоту з правого пасажирського боку, об`єктивно підтверджує пояснення водія ОСОБА_2 про обставини ДТП.

За наведених обставин, висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Посилання апеляційної скарги на те, що суд у вихідних даних для експерта вказав неправдиві обставини справи, є безпідставними, оскільки, як слідує зі змісту висновку експерта, останній вирішував питання в тому числі і за обставинами пригоди з пояснень ОСОБА_1 , які викладені у висновку у варіанті № 2, та відповідно до яких, експерт не дійшов виключного висновку про настання ДТП з вини ОСОБА_2 .

Також зважаю на те, що потерпілій ОСОБА_1 в суді першої інстанції заявляв про незгоду із поставленими на вирішення експерта питаннями, а тому постановою судді від 12 жовтня 2020 по справі призначено судову автотехнічну експертизу з урахуванням уточнених вихідних даних, повідомлених потерпілим ОСОБА_1 .

Таким чином, апеляційний суд не знаходить підстав ставити під сумнів висновок експерта № 19/104-9/2/1177 від 21 жовтня 2020 року, оскільки він є обєктивним і не містить відомостей, які б свідчили про наявність тих порушень Правил дорожнього руху в діях водія ОСОБА_2 , які інкримінуються останньому згідно протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання апеляційної скарги стосовно того, що суд, з незрозумілих причин визнав недопустимими доказами покази ОСОБА_2 та протокол огляду, є безпідставними, оскільки суд першої інстанції не визнавав жодних доказів недопустимими або неналежними, а лише зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, як і схема місця дорожньо-транспортної пригоди, за своїм змістом не спростовують висновків судового експерта, враховуючи, що схема місця дорожньо-транспортної пригоди лише зафіксувала об`єкти на ділянці дороги, місце зіткнення транспортних засобів із зазначенням прив`язки до місцевості та інші відомості технічного характеру.

При апеляційному перегляді постанови судді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 та його представника адвоката Савченко С.А., - залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 листопада 2020 року, щодо ОСОБА_2 , у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко