Справа № 426/7342/20
Провадження № 33/810/256/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Тополюк Є.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в частині поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Сватівського районного суду Луганської області від 27 листопада 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною постановою судді визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. (десять тисяч грн. 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 подана безпосередньо до місцевого суду 16.12.2020 року, та складена також 16.12.2020 року, тобто поза строком, передбаченим ч. 2 ст. 294 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді та просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Сватівського районного суду від 27.11.2020 року. В обґрунтування зазначає, що оскільки він особисто або через свого представника не брав участь у судовому засіданні 27.11.2020 року, на якому було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, копію постанови судді Сватівського районного суду Луганської області з «мокрою» печаткою отримана особисто у відділенні «Сватове-3» АТ «Укрпошта» 10.12.2020 року, тому ОСОБА_1 вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, та перевіривши доводи клопотання, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк на оскарження постанови, винесеної суддею у справі про адміністративне правопорушення, може бути відновлений апелянту тільки у разі, коли він пропущений з поважних причин.

З матеріалів адміністративного провадження щодо ОСОБА_1 вбачається, що останній знав про розгляд адміністративного провадження відносно нього, надавав у судовому засіданні пояснення, його захисник Будник М.В. також був у судових засіданнях. На останньому судовому засіданні, коли було винесене судове рішення у формі постанови, вони присутні не були.

Між тим, з огляду на наведене, враховуючи, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо нього Сватівським районним судом Луганської області, не був обмежений у конституційних правах, окрім того, на теперішній час на офіційному сайті «Судова влада України» у режимі онлайн фіксуються дата і час кожного судового засідання всіх справ, які розглядаються судами України, за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду та у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення, тобто до 07 грудня 2020 року, але він цього не зробив з невідомих причин. Посилання ОСОБА_1 на те, що він знаходився на лікарняному, суд апеляційної інстанції не може прийняти до уваги, оскільки з наданої ним ксерокопії листка непрацездатності вбачається, що строк його лікування був до 04.12.2020 року включно.( а.с.73) Окрім того, він користувався правовою допомогою свого захисника, який в той час можливо не хворів.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, однак ОСОБА_1 цього не зробив.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., законну мету і не порушують саму сутність цього права.

За правовим змістом зазначених норм, строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений апелянту тільки виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли останнього реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.

Будь-яких доказів щодо дійсних перешкод для вчинення процесуальних дій для оскарження постанови місцевого суду апеляційному суду надано не було. Судочинство в Україні здійснюється на підставі змагальності, що означає самостійне обстоювання кожною стороною провадження своїх права та інтересів.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду ОСОБА_1 не вказав жодних причин, з яких він був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу у встановлений законом десятиденний строк з дня винесення постанови, а отже підстав для його поновлення не вбачається.

Доводи клопотання не свідчать про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки відповідно до вказаної вище норми закону строк на апеляційне оскарження постанови суду відраховується з дня її винесення, а не з дня отримання особою її копії, або ознайомлення особи з матеріалами справи. Окрім того, суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що у ОСОБА_1 був час іще отримати рекомендований лист від суду з судовим рішенням 8 та 9 грудня 2020 року, тобто раніше.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП у разі відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.

Таким чином, за відсутності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, а також даних про те, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості оскаржити постанову в десятиденний строк з дня винесення, апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 27 листопада 2020 року підлягає поверненню у зв`язку з відмовою у поновленні строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Сватівського районного суду Луганської області від 27 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського

апеляційного суду: Є.В. Тополюк