Справа № 216/5595/20
Провадження № 3/216/2617/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 грудня 2020 року Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сидорак В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, виховує неповнолітню доньку, працює менеджером в ТОВ «Град», раніше до адміністративної відповідальності не притягався, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130, ст. 173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 № 101237 від 23 вересня 2020 року, ОСОБА_1 ставиться в провинну те, що 29.09.2020 року, о 20 годині 40 хвилин в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, по вул. Комерційна, біля будинку № 5, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Lexus LS 460, державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху, виїхав за межі проїзної частини та здійснив наїзд на перешкоду у вигляді дерева. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №105481 від 23 вересня 2020 року, ОСОБА_1 ставиться в провину те, що 23.09.2020 року, о 20 годині 40 хвилин в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, по вул. Комерційна, біля будинку № 5, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Lexus LS 460, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає дійсності, неприродна блідість. Від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду відмовився в присутності двох свідків, тим самим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 068977 від 23.09.2020 року, вбачається, що 23.09.2020 року, о 21 годині 00 хвилин, в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області по вул. Комерційна, біля будинку № 5, гр. ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, при виконанні ними службових обов`язків, чим порушив громадський порядок та вчинив дрібне хуліганство, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 173 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За викладених обставин наявні достатні підстави до розгляду адміністративних матеріалів в одному провадженні.

В судовому засіданні інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат Тиришкін Д.П., який заявив клопотання, щодо виклику та допиту свідків, дане клопотання суд задовольнив

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 23.09.2020 року, перебував на проспекті Карла Маркса (Поштовому), йому зателефонував його знайомий ОСОБА_2 , та сказав що він потрапив у ДТП. Приїхавши до знайомого, залишився на місці дорожньо-транспортної пригоди, в той час як ОСОБА_2 поїхав за дистильованою водою, за деякий який час на місце ДТП під`їхали працівники поліції та почали відносно нього складати протокол про адміністративне правопорушення, на підставі цього виник конфлікт, його затримали. Працівникам поліція поясняв, що не керував транспортним засобом. Коли приїхав інших людей на місці ДТП не було. Чи були свідки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не пам`ятає, був трохи на підпитку. Вину визнає частково, лише в тій частині, що сварився з поліцейськими.

Допитаний під час судового засідання свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,пояснив, що їхав на своєму авто Lexus LS 460, державний номерний знак НОМЕР_1 , не справився з керуванням внаслідок чого допустив зіткнення з перешкодою у вигляді дерева, зателефонував своєму другу ОСОБА_1 потребуючи допомоги. По приїзду такого ОСОБА_2 , поїхав на таксі за антифризом. Згодом повернувся та побачив, що працівники поліції розмовляють з ОСОБА_1 та через деякий час він був затриманий через неналежну поведінку. При цьому зазначає, що він не повідомляв працівників поліції про те, що саме він скоїв ДТП, побоюючись негативних наслідків. Після того, як працівники поліції оформили усі матеріали по факту ДТП, він забрав своє авто на евакуаторі. Також зазначає, що розумів, що належний йому автомобіль був сильно пошкоджений, однак через отриманий стрес в наслідок ДТП не усвідомлював, що характер пошкодження автомобіля не дозволить на ньому їхати, а тому відправився на таксі за антифризом та повернувшись переоцінив ситуацію, яка склалась тому згодом викликав евакуатор. Свідків ДТП не було. В розмову ОСОБА_1 з поліцейськими не втручався. Відносно кого склали протокол йому не було відомо.

Вислухавши свідків та особу яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним порушенням відповідно до ст. 173 КУпАП визначається дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, полягає в керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, лише наявності у особи яка керувала транспортним засобом ознак сп`яніння, може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За приписами п. 2.5 ПДР України лише водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували той факт, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та допустив зіткнення з перешкодою у вигляді дерева, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Крім того суд при оцінці обставин справи враховує і пояснення ОСОБА_2 надані під час судового засіданні, в яких останній стверджує, що саме він 23.09.2020 року керував автомобілем та скоїв ДТП, при цьому такі пояснення не спростовуються жодним з наявних в матеріалах справи доказів.

При цьому суд враховую ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, та являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Сукупність наведених обставин свідчить про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони оформлені в такий спосіб, який не дає суду можливості дійти беззаперечного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вказаних правопорушеннях. На підтвердження обставин викладених в відповідних протоколах до матеріалів справи не долучено належних доказів, обов`язок щодо збирання яких покладається на працівників поліції, що в свою чергу виключає адміністративну відповідальність за вказаними діяннями, оскільки в силу вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України.

Згідно з вимогами ст. ст. 7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З огляду на наведене вище, оцінивши зібрані в цій справі докази, суд приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діях складу таких адміністративних правопорушень, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, із проаналізованих обставин справи судом встановлено та визнано самим ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, яка підтверджується крім його показань, також рапортом поліцейських, поясненнями свідка ОСОБА_2 наданими під час судового засідання, та дослідженому у судовому засіданні відео з нагрудного відео реєстратора поліцейський, з якого вбачається як ОСОБА_1 виражається нецензурною лайкою в бік працівників поліції.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу порушника, вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого , суд вважає за необхідне, визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді 60(шістдесяти) годин громадських робіт, що є достатнім для виховання особи правопорушника та запобігання вчиненню в подальшому нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 36, 40-1, 124, 130, 173, 251-252, 255, 279, 280, 283 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення за №216/5595/20 (провадження №3/216/2617/20) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення за №216/5597/20 (провадження №3/216/2619/20) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, та матеріали справи про адміністративне правопорушення за №216/5599/20 (провадження 3/216/2621/20) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП об`єднати в одне провадження під єдиним номером №216/5595/20 (провадження №3/216/2617/20).

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок). Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову.

Суддя В.В. Сидорак