ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року місто Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Сєдих А.В. за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кривича О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнувши з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду першої інстанції, 19 серпня 2019 року, о 19 годині 45 хвилин, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Кавказька, 5 водій ОСОБА_1 керував ТЗ "ВАЗ 21013", з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі за допомогою Драгер відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях ознак адміністративного правопорушення. Вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції не було з`ясовано всіх обставин події та не було надано їм правильної правової оцінки.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши промови учасників судового засідання, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а постанову судді слід залишити без змін, за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність в його вчиненні в повному обсязі підтверджується відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків. Також винність ОСОБА_1 підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з яких вбачається, що на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а також із застосуванням приладу алкотестер «Драгер» на місці зупинки.

Також апеляційний суд зазначає, що у працівників поліції були обґрунтовані підстави запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки поведінка останнього не відповідала обстановці, а саме у ОСОБА_1 вбачалося порушення мови, його поведінка не відповідає гідної обстановці спілкування, дані обставини підтверджуються відеозаписом з місця події.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність саме за відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, даний факт повністю знайшов своє підтвердження в ході перевірки матеріалів адміністративного провадження в апеляційному порядку.

Доводи ОСОБА_1 , які вказані в апеляційній скарзі, являються необґрунтованими та безпідставними, нічим не підтверджуються та спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи. Також щодо порушення прав останнього на захист, передбачених ст. 268 КУпАП, апеляційний суд зазначає, що вони порушені не були, оскільки місцевим судом неодноразово направлялись повідомлення на адресу ОСОБА_1 , який їх не отримував у поштовому відділенні, про це свідчать конверти, які повернулись до суду та містяться у матеріалах справи. Крім того, в матеріалах провадження є данні про вручення співробітником суду повідомлення за місцем мешкання ОСОБА_1 про розгляд провадження у судді. Таким чином суд першої інстанції зробив все можливе для повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи у суді. У зв`язку з зазначеним апеляційний суд приходить до висновку, що право ОСОБА_1 на захист порушено не було.

Також, в даному випадку апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вищезазначених вимог апелянтом дотримано не було, про що свідчать матеріали адміністративної справи.

Крім того, доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складений з порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, а також те, що поліцейськими не були роз`яснення йому його права являються надуманими та спростовуються відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, відповідно до якого при складанні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 , працівниками поліції були роз`яснені останньому всі права та відповідно до законодавства були складені адміністративні матеріали.

У зв`язку з наведеним апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 таким чином хоче уникнути відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення.

За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції повністю доведена у законному порядку. Пояснення свідків являються достовірними та сумнівів у їх законності у апеляційного суду не виникає.

Суд першої інстанції правильно врахував данні про особу правопорушника, пом`якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, ступень тяжкості вчиненого ним проступку та призначив покарання в межах санкції статті.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 8, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького

апеляційного суду А.В. Сєдих