Справа № 242/2954/20
Провадження № 3/242/1316/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Капітонов В.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Головного управління ДПС у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого директором ТОВ «Топаз» ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

13.07.2020 року до суду з Головного управління ДПС у Донецькій області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 263, складеного 07 липня 2020 року зазначено, що ОСОБА_1 01.07.2019 року по 04.08.2019 року, здійснював господарську діяльність, а саме реалізацію пального в період зупинення ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно положень ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через 3 місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Суд звертає увагу, що в узагальненому науково-консультативному висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності» зазначено, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Оскільки правопорушення передбачене за ч. 1 ст. 164 КУпАП, що зазначене в протоколі, мало місце в період з 01.07.2019 року по 04.08.2019 року, та воно не є триваючим, тому з моменту вчинення адміністративного правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення.

У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, без встановлення вини в його діях.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 2 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП України закрити, в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.І. Капітонов