Справа № 265/8448/19
Провадження № 3/265/117/20
П О С Т А Н О В А

17 січня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Козлов Дмитро Олександрович,розглянувши матеріали, які надійшли з Лівобережного ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

за ст.184 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 протягом навчального року (з вересня місяця 2019 року) знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилась від виконання батьківських обов`язків щодо виховання своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання висловлювалась на адресу ОСОБА_3 нецензурною лайкою. Правопорушення було виявлено 15 листопада 2019 року.

Повістки про виклик до суду на ім`я ОСОБА_1 надсилались рекомендованою поштою на адресу її проживання, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення, однак конверти повернуті суду без отримання адресатом.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 свою провину визнала.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 яка знала про складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та повідомлена про те, що справа розглядатиметься Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя, але до суду не прибула, станом розгляду справи не цікавилась.

При цьому суд зауважує, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Дослідивши адміністративний матеріал, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, а об`єктивна сторона за ч.1 ст.184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, заявою ОСОБА_4 до Лівобережного ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області з проханням вжити заходів щодо цькування її доньки, поясненнями ОСОБА_4 , поясненнями ОСОБА_2 .

Дослідивши докази, що знаходяться в матеріалах справи, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 184 КУпАП- ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей.

У відповідності до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При цьому суд вважає, що оскільки вказаним правопорушенням не було завдано істотної шкоди, доказів того, що ОСОБА_1 раніше притягалась до адміністративної відповідальності суду не надано, тому доцільним буде застосувати до правопорушниці положення ст. 22 КУпАП, за якими при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Враховуючи особу правопорушника, матеріали адміністративної справи, на підставі ст. 184 ч. 1 КУпАП, керуючись ст. ст. 22,280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч.1 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, та обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Козлов Д.О.