Справа № 161/878/20
Провадження № 3/161/725/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., за участю прокурора Сушика Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Підгайці Млинівського району Рівненської обл., громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звільнившись 11.07.2017 року зі служби в Національній поліції України, відповідно до пп. «з», п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом на якого поширюється дія зазначеного Закону, тобто припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, без поважних причин несвоєчасно - 14.03.2019 року, подав до офіційного веб-сайту Національного агентства (щорічну за 2017 рік) за минулий рік декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за формою, що визначається Національним агентством, при терміні її подачі до (00:00 год. 01.04.2018 року), чим порушив вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції».

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнав, щиро розкаявся у вчиненому.

Прокурор вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та думку прокурора, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в положеннях ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.172-6 КУпАП, полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме:

- протоколом № 3/42-02/2020 від 15.01.2020 року про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (а.с. 1-10);

- наказом Національної поліції України від 15.04.2017 року № 361 «Про внесення змін до Положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України» (а.с. 11);

- наказом Національної поліції України від 02.11.2018 року № 997 «Про організацію виконання вимог антикорупційного законодавства» (а.с. 12);

- наказом Волинського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 10.10.2019 року № 9 «Про визначення з числа працівників Волинського управління ДВБ НПУ, уповноважених на складання, відповідно до вимог законодавства України, протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язаних з корупцією за фактом вчинення поліцейськими, державними службовцями та іншими працівниками поліції адміністративних правопорушень пов`язаних з корупцією, а також супроводу їх розгляду в судах» (а.с. 13);

- рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС Волинського управління ДВБ НП України майора поліції С.С. Макарчука від 08.01.2020 року (а.с. 16-17);

- повідомленням про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування № 2517/41/4/01-2019 від 12.02.2019 року (а.с. 20);

- витягом з Єдиного Державного Реєстру Декларацій (а.с. 32), з якого вбачається, що щорічна декларація ОСОБА_1 (після звільнення) за 2018 рік опублікована у вказаному Реєстрі 14.03.2019 року о 16.31 (а.с. 22-27);

- витягом з наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 22.12.2015 року № 31 о/с «По особовому складу», відповідно до якого рядового поліції ОСОБА_2 Т.Е. з 13.12.2015 року призначено на посаду інспектора роти № 1 БУПП у Волинській області ДПП з посадовим окладом згідно штатного розпису (а.с. 30);

- присягою працівника поліції від 13.12.2015 року, складену ОСОБА_1

- витягом з наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 05.07.2017 року № 246 о/с «По особовому складу», відповідно до якого лейтенанта поліції Голоюха Т.Е. звільнено зі служби в поліції з 11.07.2017 року (а.с. 31);

- пам`яткою-застереженням про виконання окремих спеціальних обмежень, передбачених ЗУ «Про запобігання корупції» поліцейськими, які звільняються зі служби, підписаною ОСОБА_1 після звільнення зі служби (а.с. 44);

- поясненнями начальника відділу кадрового забезпечення УПП у Волинській області ДПП Морозовського Р.В. від 03.01.2020 року (а.с. 49-50).

Згідно примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 45 ЗУ "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п. 1, пп. "а" п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" декларуванню за цим Законом підлягають особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону.

Зокрема, п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" передбачає, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є поліцейські.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 згідно наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 22.12.2015 року № 31 о/с «По особовому складу» з з 13.12.2015 року призначено на посаду інспектора роти № 1 БУПП у Волинській області ДПП, з присвоєнням йому спеціального звання рядового поліції, тобто відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, а отже і за ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 , як особа, на яку поширюється дія п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», зобов`язаний був в строк до 00.00 год. 01.04.2018 року подати на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

Однак, як свідчить наданий НАЗК витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» щорічна декларація за 2017 рік подана ОСОБА_1 до Національної агенції лише 14.03.2019 року.

Як встановлено в судовому засіданні з матеріалів справи та з пояснень самого ОСОБА_1 , поважних причин для неподання декларації у визначений законом строк, у нього не було.

Відсутність в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, для наявності складу даного правопорушення юридичного значення не має, оскільки з об`єктивної сторони вказане правопорушення має формальний склад, тобто законодавець встановив відповідальність спеціального суб`єкта безпосередньо за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, незалежно від наявності у особи такого умислу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в строк до 00.00 годин 01.04.2018 року без поважних причин не подав щорічну електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд враховує обставини вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, факт визнання вини та щире каяття у вчиненому, а тому суд вважає достатнім накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., тобто застосувати мінімальне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Дана міра адміністративного стягнення, на думку суду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

На підставі ч. 1 ст. 172-6 КУпАП., керуючись ст. ст. 40-1, 248, 249, 251, 268, 283-285 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська