ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6624/20
провадження № 3/753/3368/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Просалова О.М., розглянувшисправу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який являється ФОП, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 10.04.2020 року о в під`їзді будинку 23-Г по вулиці Урлівській в місті Києві, на вимогу працівника поліції Вікторова Д.П. пред`явити документ, який посвідчує особу в зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 175-1 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 відмовився надавати документи, чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського та чинив пасивний супротив під час затримання, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 10.04.2020 року поліцейські завітали до місця проживання ОСОБА_1 та почали вимагати пред`явити документи, які посвідчують особу, зазначаючи, що вони йому потрібні для складання постанови по справі про адміністративне правопорушення. В ході спілкування ОСОБА_1 просив повідомити йому, у зв`язку з яким правопорушенням виникла така вимога до нього з боку поліцейського, а також просив пояснити йому його права, однак поліцейські щодо обставин правопорушення майже нічого не пояснили, а повідомляти ОСОБА_1 про його права взагалі відмовилися. Надалі вони фактично почали погрожувати ОСОБА_1 словами «або надаєш документи, або поїдемо до райвідділку поліції». Під час спілкування поліцейський ОСОБА_3 стояв у отворі дверей квартири ОСОБА_1 заважаючи їх закрити, а коли ОСОБА_1 трохи відійшов від дверей, то поліцейський самовільно зачинив двері і став перед ними таким чином, щоб ОСОБА_1 не зміг навіть підійти до дверей власної квартири. На прохання ОСОБА_1 дозволити йому одягнутися, взяти ключі та зачинити квартиру поліцейські відмовили. В подальшому один з поліцейських зазначив, що ОСОБА_1 затриманий. Однак, за що саме він затриманий - ніхто не зазначив, знову ж таки - не зачитано його прав, а також не повідомлено центр з надання вторинної допомоги про факт затримання та не викликано адвоката. Надалі до ОСОБА_1. без будь яких правових підстав була застосована фізична сила та кайданки, його було доставлено до Управління НПУ у Дарницькому районі м. Києва, де на нього і було складено вказаний вище Протокол. Також необхідно додати, що в момент затримання до ОСОБА_1 застосовано надмірну фізичну силу, хоча він не чинив ніякого опору поліцейським, а також необґрунтовано застосовано кайданки. Після оформлення Протоколу його ніхто не доставив до місця проживання і він змушений був пішки йти додому в хатньому одязі, не маючи ані копійки грошей на громадський транспорт або таксі. Крім того, під час затримання поліцейські незаконно заволоділи його мобільним телефоном та скоріше за все отримали персональні дані ОСОБА_1 з нього, оскільки сам він ніяких даних про себе не вказував, а в Протоколі зазначено, що його особу встановлено на підставі посвідчення водія, хоча ніякого посвідчення водія ОСОБА_1 поліцейським не надавав. В подальшому ОСОБА_1 оскаржив складену відносно нього постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 175-1 ч. 1 КУпАП та вона була скасована. ОСОБА_1 просив долучити до матеріалів справи його письмові пояснення, копію рішення заступника начальника УПП у місті Києві про скасування постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 175-1 ч. 1 КУпАП та відеозапис з його мобільного телефону, на якому зафіксовано початок його спілкування з працівниками поліції.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та надані ОСОБА_1 докази, суд приходить до наступних висновків.

Так, з пояснень ОСОБА_4 вбачається, що він бачив, як 10.04.2020 року о 02 34 годині житель будинку заходив у під`їзд з цигаркою.

З пояснень ОСОБА_5 вбачається, що вона працює консьєржем по АДРЕСА_1. 10.04.2020 року о 02-34 годині знаходилась на робочому місці, у під`їзд зайшов ОСОБА_1 з цигаркою та на зроблене йому зауваження двічі вдарив її ногою у живіт.

Слід окремо зауважити, що пояснення даних свідків не містять підписів про ознайомлення зі ст. 63 Конституції України. У поясненнях ОСОБА_4 відсутні відомості про документи, за якими було встановлено його особу. У поясненнях ОСОБА_5 не вказано, коли ці пояснення були прийняті.

З рапорту працівника поліції від 10.04.2020 року вбачається, що 10.04.2020 року о 10-39 годині від чергового було отримано виклик «Інші тілесні ушкодження» за адресою: АДРЕСА_1 . По прибуттю, заявниця ОСОБА_5 повідомила, що працює консьєржем та вночі о 2-34 почула шум у під`їзді, вийшла з кімнати та побачила ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та курив цигарку, на зауваження не реагував. В подальшому, працівники поліції піднялись до квартири № АДРЕСА_1 , де виявили ОСОБА_1 , який був схожий на особу, яку показала на відео консьєрж. ОСОБА_1 було роз`яснено, в чому він підозрюється та висловлено вимогу надати документи, від чого останній відмовився. З метою встановлення особи ОСОБА_1 його було затримано та доставлено до УП, де були складені адміністративні матеріали, подія фіксувалась на бодікамеру АА 00914.

Слід зауважити, що вказані у рапорті відеозаписи до матеріалів справи не долучені.

Відповідно до копії рішення заступника начальника УПП у місті Києві Євдокимова Д.А., постанову серії ГАА № 451942 від 10.04.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 175-1 ч. 1 КУпАП було скасовано.

З наданого ОСОБА_1 відеозапису вбачається, що працівники поліції звертаються до ОСОБА_1 , який знаходиться у дверях своєї квартири, не чинить опору та просить працівників поліції представитись та роз`яснити, у чому його підозрюють.

Статтею 32 ЗУ «Про національну поліцію» передбачено ряд випадків, у яких поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи. Відповідно до п. 2 вказаної статті таке право виникає, - якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. Згідно до ч. 3 ст. 42 ЗУ «Про національну поліцію», спеціальні засоби як поліцейські заходи примусу - це сукупність пристроїв, приладів і предметів, спеціально виготовлених, конструктивно призначених і технічно придатних для захисту людей від ураження різними предметами (у тому числі від зброї), тимчасового (відворотного) ураження людини (правопорушника, супротивника), пригнічення чи обмеження волі людини (психологічної чи фізичної) шляхом здійснення впливу на неї чи предмети, що її оточують, з чітким регулюванням підстав і правил застосування таких засобів та службових тварин. А відповідно до ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про національну поліцію», - поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

При цьому, з дослідженого судом відеозапису вбачається, що затримання ОСОБА_1 та застосування до нього спеціальних засобів відбувалось з порушенням вказаних вимог Закону.

Крім того, наявність рішення заступника начальника УПП у місті Києві Євдокимова Д.А., про скасування постанови серії ГАА № 451942 від 10.04.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 175-1 ч. 1 КУпАП, викликає сумніви у законності вимоги працівника поліції, відносно якої ОСОБА_1 інкримінується вчинення злісної непокори.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналіз наведених обставин дозволяє зробити висновок, що протокол відносно ОСОБА_1 не ґрунтується на встановлених обставинах та не підтверджений доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та враховуючи положення ч.1 ст. 247 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а тому з цих підстав провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 185, п.1 ст.247, ст. 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя: