Справа №538/412/20
Провадження по справі №3/538/147/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Бондарь В.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Роменського ВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний код не відомий, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого за ч. 4 ст. 121 КУпАП України, -

ВСТАНОВИВ :

До Лохвицького районного суду Полтавської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

23.02.2020 року, о 13 год. 50 хв., в ОСОБА_1 по вул. Центральній с. Пустовійтівка Роменського району керував транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 з незареєстрованим ГБО в Установленому порядку чим порушив вимоги п. 32.1 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що того дня він дійсно був в с. Пустовійтівка Роменського району і керував транспортним засобом ВАЗ 21093. Працівниками поліції його було зупинено і складено протокол про те, що керує транспортним засобом з незареєстрованим в установленому порядку ГБО. Вказує на те, що ГБО ніколи не встановлював на свій автомобіль. У зв`язку з цим просить закрити справу про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Інспектор Роменського ВП ОСОБА_2 викликаний в судове засідання в якості свідка, не з`явився по невідомим суду причинам, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Клопотань до суду не надсилав. Суд, проаналізувавши доводи ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення Серії ОБ №147843 від 23.02.2020 року, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є, в тому числі, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 4 статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Тобто кваліфікуючою ознакою ч. 4 ст. 121 КУпАП є повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення за вчинення дій, передбачених ч. ч. 1-3 ст. 121 КУпАП.

Матеріали справи містять лише протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП та копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 680375 від 23.01.2020 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення визначених ст. 255 цього Кодексу.

Особами, уповноваженим на збирання доказів та складання протоколів про адміністративне правопорушення не зібрано достатньо доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, які підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Також, ст. 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Приймаючи рішення по справі, суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Встановлені суддею обставини вказують на слушність доводів ОСОБА_1 про те, що ним не встановлювався в його автомобіль ГБО, а тому у суду існують обґрунтовані підстави поставити під сумнів посилання в протоколі про адміністративне правопорушення на керування ОСОБА_1 транспортним засобом з незареєстрованим ГБО у встановленому законом порядку.

Будь-яких об`єктивних доказів про те, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив правопорушення, передбаченого ч. ч. 1-3 ст. 121 КУпАП, суду не надано. Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Крім того, враховуючи положення Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що працівниками поліції не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП. З огляду на зазначене, допустимих доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП суду надано не було, а тому провадження про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення. На підставі викладеного та керуючись 121, 221, 247, 251, 254, 256, 283-285 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Лохвицького

районного суду В.А.Бондарь