ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/617/20 Справа № 209/486/20 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О. О. Суддя у 2-й інстанції - Калініч Н. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Калініч Н. І., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 квітня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з викладеними у постанові судді першої інстанції обставинами, ОСОБА_1 28.01.2020 року о 02.20 годин по пр.Металургів,74 в м.Кам`янське керував автомобілем "Renault Megan" д/з НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різький запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, невиразна мова).

На законну вимогу поліцейських пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку закладі охорони здоров`я та продути алкотестер "Драгер" відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свою позицію в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 зазначає про суттєві порушення, допущені поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а саме в ньому є виправлення та до нього внесено неправдиві дані у часі складання протоколу та у його фабулі, що свідчить про те, що протокол було складено на 20 хвилин раніше, ніж відбулася подія. Крім того, неправдиві дані щодо автомобіля, статус осіб, зазначених у протоколі не зрозумілий, не зафіксовано факту, що він керував автомобілем, а також вказано ще одну особу ОСОБА_2 , копію протоколу йому не вручено. Невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавило його права на захист, адже обвинувачення йому незрозуміле.

Зазначає, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а, навпаки, наполягав на його проходженні в медичному закладі. Суд послався на документи, як письмові докази у справі, яких немає при матеріалах справи: акт про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ні пояснень понятих. Відсутні в матеріалах справи докази, які свідчать про керування ним транспортним засобом, а до приїзду поліцейських він не керував автомобілем, а знаходився біля нього, оскільки його транспортний засіб зазнав пошкоджень, у зв`язку з тим, що були пробиті колеса внаслідок наїзду на проїжджій частині дороги на металевий прут. Патрульна поліція під`їхала до його авто, на якому було пробиті 3 колеса і він ніяк не міг керувати даним автомобілем.

Крім того, вказує, що протокол не містить пояснень свідків щодо обставин справи, не містить інформації щодо проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, не містить доказів чи проводилася відеозйомка.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 328542 від 28.01.2020 року, рапортами поліцейського, актом про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, поясненнями свідків, направленням на огляд водія, який не проводився.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі не вбачається.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження апеляційної скарги про те, що не було зафіксовано факту того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки такі пояснення свого об`єктивного підтвердження не знайшли, будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано, натомість спростовані рапортом поліцейського, який підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в сукупності з іншими доказами, наявними в матеріалах справи. До таких посилань апеляційний суд ставиться критично, оскільки вони спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавляє його як водія права на захист, адже обвинувачення є незрозумілим, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення чітко вказано пункт ПДР України, який порушив ОСОБА_1 та описано суть скоєного правопорушення, зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_1 , інші зібрані у справі докази є логічними та послідовними, узгоджуються між собою, зокрема письмові покази свідків не суперечать змісту протоколу, ознаки сп`яніння зазначені в такому протоколі, зафіксовані в рапорті поліцейського, а тому наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , не викликають у апеляційного суду сумнівів. Зібрані у справі докази оцінені судом відповідно до вимог КУпАП на предмет належності, допустимості, достовірності та у своїй сукупності є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищевказане також спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а, навпаки, наполягав на його проходженні в медичному закладі, доказів зазначеного в матеріалах справи не міститься та ОСОБА_1 таких доказів суду не надав.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 квітня 2020 року стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.І. Калініч