ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/398/20
Категорія: ст. 124, ч.1 ст.122-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2020 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П. за участю захисника особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч.1 ст. 122-2 КУпАП ОСОБА_1 адвоката Попової Валентини Володимирівни розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Попової В.В. на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.02.2020 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.02.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 122-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Судом першої інстанції з посиланням на зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 174355 від 24.11.2019 року було встановлено, що 24.11.2019 року о 05.45 ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Харкові по вул. Луї Пастера, 183, не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не стежив за дорожньою обстановкою, не зміг вчасно зреагувати на її зміну та допустив наїзд на перешкоду, а саме насип ґрунту, чим порушив вимоги п. 2.3 «б» та п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Крім того, судом першої інстанції з посиланням на зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 371442 від 24.11.2019 року було встановлено, що 24.11.2019 року о 05.21 годині ОСОБА_1 , в м. Харкові, по пр. Олександрівському б. 148, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_2 , не виконав законну вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору, увімкнення спеціального звукового сигналу та вимоги про зупинку за допомогою гучномовця, чим порушив п. 2.4, п. 8.9 «б», «в» Правил Дорожнього руху України.

Не погодившись з таким рішенням захисник ОСОБА_1 - адвокат Попова В.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В скарзі її автор вказує, що 24.11.2019 року ОСОБА_1 не був за кермом автомобіля, який належить ОСОБА_2 , а матеріали справи не містять доказів, що саме він керував вказаним транспортним засобом, та що була будь-яка дорожньо-транспортна пригода.

Посилається на наявний в матеріалах справи відеозапис, який не містить звук, та вказує, що ОСОБА_1 стверджує, що при складання протоколу були відсутні свідки. Також вказує, що з вказаного відеозапису видно, що транспортний засіб не має пошкоджень, та відсутній насип ґрунту.

Зазначає, що наявна в матеріалах справи схема дорожньо-транспортної пригоди не містить напрямку руху транспортного засобу, сліди гальмування, назви вулиці та інші елементи, передбачені діючим законодавством.

Посилається на письмові пояснення ОСОБА_3 , в яких не зазначено номерів транспортного засобу, та водія.

Заслухавши пояснення захисника Попової В.В., яка підтримала вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним суд вважає, що судом першої інстанції були дотримані вимоги вказаних вище норм.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі статтею 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 1статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно частини 7статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до частини 1статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Приймаючи рішення про відмову у задоволені апеляційних вимог апеляційний суд виходить з того, що доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є хибними, оскільки вони спростовуються даними рапорту інспектора поліції Ковриги І . , де зазначено, що 24.11.2019 року підчас несення служби в складі екіпажу №4101 о 05:21 за адресою: м. Харків, пр-т Олександрівський, 148, було виявлено автомобіль ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_1 , та на підставі п. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» на неодноразові законні вимоги про зупинку транспортного засобу за допомогою спеціальних сигналів красного та синього, гучномовця, водій не реагував, безперервно переслідувався та через деякий час за адресою: м. Харків, вул. Луї Пастера, 283, водій ОСОБА_1 не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду (насип ґрунту). Під час спілкування з водієм відповідно до наказу 735/1452 МОЗ та МВС України у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, та на неодноразові вимоги не вживати спиртний напій у вигляді «Чернігівське пиво» ємкістю 2 літри, 4.8 алкоголю, останній ігнорував та вживав.

Посилання апеляційної скарги, що наявний в матеріалах справи відеозапис не містить фіксації особи, яка керувала вказаним вище транспортним засобом, його переслідування, насипу ґрунту, тощо апеляційний суд до уваги не бере, оскільки відтворенням його у судовому засіданні встановлено, що його зміст не спростовує тих обставин, які встановлені судом першої інстанції, в ньому дійсно відображено, що ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції зазначає, що автомобіль ніби то було кимось викрадено, однак матеріали справи не містять жодних доказів, що зареєстровано таке повідомлення від власника автомобіля, ОСОБА_1 не повідомляє, як він опинився у тому місці, де зупинився цей автомобіль.

Відкидає апеляційний суд доводи, що транспортний засіб не отримав пошкодження, оскільки це спростовується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №174355 від 24.11.2019 року, та переліком механічних пошкоджені транспортного засобу ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_1 , які відображені у зворотній стороні схеми дорожньо-транспортної пригоди, а саме: деформація переднього номерного знаку, зчіс лакофарбового покриття правого переднього крила, тріщина на праві стороні переднього бамперу, пошкодження лакофарбового покриття кузову автомобіля. Крім того згідно цієї схеми, автомобіль ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_1 розташований не на проїжджій частині, а поза її мажами, із зазначенням місця зіткнення, та насипу ґрунту.

Не спростовано апелянтом факту порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.4 та 8.9 «б», «в» Правил дорожнього руху України, що підтверджено змістом протоколу про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідка (а.с.4), рапортом працівника патрульної поліції (а.с.6).

Доводи, що схема дорожньо-транспортної пригоди не відповідає вимогам законодавства, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки з її змістом був ознайомлений ОСОБА_1 , та зауважень до її змісту не зазначив.

Посилання апелянта на те, що письмові пояснення ОСОБА_5 є ніби то неспроможними апеляційний суд відхиляє, оскільки підстав для сумніву в їх об`єктивності не вбачає.

Викладене свідчить про те, що судом першої інстанції було вірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 як вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2 та ст. 124 КУпАП, що підтверджується наявними матеріалами справи, яким суддею суду першої інстанції було надано повну та належну оцінку, та прийнято законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Попової Валентини Володимирівни залишити без задоволення, а постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.02.20250 року у відношенні ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова набрала законної сили 28.04.2019 року.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П.Цілюрик