м. Лиман Справа № 236/1402/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року суддя Краснолиманського міського суду Донецької області, Сердюк Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Сватове Луганської області, громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1

за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, розглянуті у присутності порушника, якому роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

29.04.2020 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №426662 від 08.03.2020 року, ОСОБА_1 08.03.2020 року о 19 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою свого мешкання по АДРЕСА_2 , вчинив насильство в сім`ї відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме, вчинив умисні дії психологічного характеру, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, що принижувало гідність потерпілої та могло завдати шкоди її психічному здоров`ю.

Тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Адміністративним правопорушенням згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визнається вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Під час розгляду справи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 винним себе визнав, підтвердив викладені в протоколі обставини вчинення ним правопорушень, щиро каявся у скоєному, просив суд суворо його не карати.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованому йому у вину правопорушення з наступних підстав.

Винність ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №426662 від 08.03.2020 року, що складений уповноваженою посадовою особою в встановленому законом порядку; протоколом прийняття заяви потерпілої, поясненнями потерпілої викладеними на окремому аркуші; поясненнями правопорушника, наданими в судовому засіданні.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини і характер вчиненого правопорушення, якє є грубим, ступінь вини і дані про особу правопорушника, який щиро каявся у скоєному, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, вважаю за необхідне та достатнє застосувати до порушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у виді громадських робіт, оскільки саме такий вид стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дані адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Згідно ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 173-2 ч. 1, 280, 283-284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком тридцять годин.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420,40 (чотириста двадцять грн. 40 коп.) гривень (Рахунок одержувача: UA0005564; , МФО: 899998 , одержувач: УК м. Лиман/отг м. Лиман/22030101) .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення через Краснолиманський міський суд Донецької області в Донецький апеляційний суд, шляхом подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя -