Провадження № 33/824/3342/2020 Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

5 серпня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., перевіривши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 9 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 9.07.2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн.

27.07.2020 року до Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 9.07.2020 року та про скасування постанови судді.

Перевіривши доводи апеляційної скарги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної постанови, вивчивши матеріали провадження, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді апелянту слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути йому з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Виходячи із зазначених вимог закону, положеннями ст.294 КУпАП прямо визначено, що строк на апеляційне оскарження рахується з дня винесення постанови.

Із матеріалів справи вбачається, що постанова суддею винесена 9.07.2020 року, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана до суду 27.07.2020 року, тобто із пропуском встановленого строку на оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на оскарження постанови апелянт послався на те, що копію постанови отримав лише 21.07.2020 року, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження має рахуватися з дня отримання ним копії постанови.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в судовому засіданні 9.07.2020 року присутній не був, проте ОСОБА_1 та його захисник адвокат Шевченко М.О. були обізнані з датою та місцем проведення судового розгляду, оскільки захисником адвокатом Шевченко М.О. було подано до суду першої інстанції клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та про закриття провадження щодо ОСОБА_1 , крім того дата та час призначеного засідання зазначено захисником в самих клопотаннях, а тому ОСОБА_1 та його захисник мали можливість дізнатись про результати прийнятого рішення та вчасно подати апеляційну скаргу.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не можуть слугувати поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки не перешкоджали апелянту в рамках строку на апеляційне оскарження звернутись до суду першої інстанції для отримання копії рішення та вчасного оскарження.

Як вбачається з аналізу рішень Європейського суду, він у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правами знайшла своє закріплення у ст.17 Конвенції.

В рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 3.04.2008 року зазначено, « що від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Будь-яких даних про вжиті апелянтом заходи, спрямовані на те, щоб дізнатися про стан розгляду провадження - не надано, бажання реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 та його захисник не виявили,а також не зазначено інших обставин, які позбавили їх можливості подати апеляційну скаргу у визначені строки.

За таких обставин, в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 9.07.2020 року ОСОБА_1 слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП повернути особі, яка її подала.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В поновленні строку ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 9 липня 2020 року - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 .

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига