Номер провадження: 33/813/625/20
Номер справи місцевого суду: 513/1329/19
Головуючий у першій інстанції Бучацька А. І.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді:

Судді - Князюк О.В.

За участю секретаряБикової К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Саратського районного суду Одеської області від 28.02.2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 28 лютого 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян 10 200 (десять тисяч двісті) гривен з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_1 24 квітня 2020 року подав апеляційну скаргу в якій просить суд постанову Саратського районного суду Одеської області від 28.02.2020 року скасувати та провадження у справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, а саме: неправильного застосування норми ч. 1 ст. 130, ст. 251, ст. 256, ч. 2 ст. 266 КУпАП, порушено норми ст.ст. 252, 268, 280 КУпАП.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження

ОСОБА_1 у судове засідання, яке було призначено на 28.02.2020 року не з`явився.

З матеріалів справи вбачається, що справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 .

Про прийняте рішення Саратського районного суду Одеської області від 28.02.2020 року ОСОБА_1 стало відомо від державного виконавця Державної виконавчої служби у Саратському районі де було відкрите виконавче провадження про стягнення з нього накладеного штрафу. Вбачається, що 16.04.2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Реу Русалан Васильович ознайомився з матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

На підставі зазначеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 об`єктивно не мав можливості оскаржити постанову суду у встановлений законом строк, тому строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню.

Перевірка доводів апеляційної скарги. Позиція апеляційного суду

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на неповне з`ясування судом всіх фактичних обставин справи, а в основному вважає, що рішення суду ґрунтується на незаконних та складених з чисельними порушеннями вимог КУпАП протоколу про адміністративне правопорушення від 22.12.2019 року серії БД № 399311, висновку медичного закладу № 87 від 2.12.2019 року, витягу з журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння Саратської ЦРЛ, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , акту огляду тимчасово затриманого транспортного засобу марки ВАЗ 21070, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Також апелянт зазначає, що у постанові Саратського районного суду від 28.02.2020 року встановлені анкетні дані ОСОБА_1 відповідно до паспорту НОМЕР_2 НОМЕР_3 виданого 25 серпня 2005 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, що не відповідає дійсності, так як особу ОСОБА_1 можливо встановити за паспортом НОМЕР_4 , виданого Саратським РС ГУДМС в Одеській області 06.06.2014 року.

Таким чином апелянт вважає, що суддя Саратського районного суду, при винесенні рішення не дотрималась вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП.

Згідно ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У зв`язку з цим та враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, суд першої інстанції розглянув справу за її відсутності.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським СРПП Саратського ВП ГУНП в Одеській області Романець О.С. за ч. 1 ст. 130 КУпАП являється незаконним та складеним в порушенням вимог чинного законодавства, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом яким він володіє, а саме автомобілем марки «ВАЗ21070» реєстраційний номер НОМЕР_1 суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки даний факт жодним чином апелянтом не підтверджено, та жодних доказів з даного приводу суду апеляційної інстанції не надано.

Судове засідання у справі було призначене на 20.05.2020 року на 10:30 год, та відповідно за клопотання представника апелянта адвоката Реу Р.В. відкладено на 03.06.2020 року на 14:30 год. Про дату, час та місце розгляду справи телефонограмою було повідомлено ОСОБА_5 та його представника Реу Р.В.

03 червня 2020 року на електронну адресу Одеського апеляційного суду було надіслано клопотання представника ОСОБА_5 адвоката Реу Р.В. про перенесення судового засідання. В обґрунтування поданого клопотання адвокат посилається на зайнятість у іншому судовому засідання Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області. Будь-яких доказів даного факту представником не надано. Суд апеляційної інстанції, враховуючи повторність подання клопотання про відкладення розгляду справи приходить до висновку про відмову у клопотанні про перенесення розгляду справи.

Крім того, судом апеляційної інстанції досліджено відеозапис з реєстратора автомобіля працівників патрульної поліції, наданого сержантом поліції ОСОБА_6 . На відеозаписі реєстратора чітко вбачається момент зупинки транспортного засобу «ВАЗ 21070» д/н НОМЕР_1 , а також те, що на момент зупинки саме ОСОБА_1 перебував за кермом вище вказаного автомобіля.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Апелянт звертає увагу суду на те, що працівником поліції СРПП Романець О.С. не було запропоновано ОСОБА_1 пройти на місці знаходження, а саме на дорозі Введенка-Світлодолинське-Сарата, медичний огляд, не складено акт огляну на стан сп`яніння, проте доставлено до медичного закладу Саратського ЦРЛ. Апелянт зазначає, що саме даними діями працівниками поліції було порушено Інструкцію № 1452/735 від 09.11.2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а також пункт 2.5 Правил Дорожнього руху.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння, встановлений ст.266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція). Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З вищезазначеного вбачається, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, застосувавши адміністративне стягнення, у межах санкцій ст. 124 КУпАП.

Так, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії БД № 399311 від 22.12.2019 року, згідно яких водій ОСОБА_1 22.12.2020 року о 03 годині 30 хвилин керував транспортним засобо марки «ВАЗ 21070» реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння (огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в КП «Саратська центральна районна лікарня» Саратської районної ради Одеської області).

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 124 КУпАП.

Вчинення зазначених правопорушень підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 399311 від 22.12.2019 року,

- висновком КП «Саратська центральна районна лікарня Саратської районної ради № 87 від 22.12.2019 року, відповідно до якого обстежуваний ОСОБА_1 є напруженим, роздратованим, збудженим, млявим, рухова сфера розкидування ніг під час ходи, точні рухи ( підняття моменти з підлоги, пальце-носова проба) виконує не точно. Також є запах алкоголю з рота на відстані

- витягом з журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння Саратської ЦРЛ, в якому є запис за № 87 від 22.12.2019 року про те, що в результаті огляду лікарем ОСОБА_7 було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

-поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_8 від 25.02.2020 року які підтвердили що 22 грудня 2019 року о 03:30 год в Саратському ВП водій ОСОБА_9 , відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП а також від отримання тимчасового дозвілу на право керування транспортним засобом.

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. що знижують увагу та швидкість реакції від 25.02.2020 року, відповідно до акту огляду № 87 з використанням технічного засобу для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі: Драгер 65110 1,47%?, обстеження проведене через 20 хвилин 1,46%?

Твердження апелянта про проведення огляду на стан сп`яніння з грубим порушенням передбаченого законом порядку являються безпідставними. Оскільки, медичний огляд здійснювався зі згоди правопорушника та відповідно до норм чинного законодавства.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно п. 3 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів визначений розділом III «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», згідно якого перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (пункті).

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (пункт 3).

Згідно пунктів 16, 20, 22 розділу ІІІ Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акту медичного огляду.

Згідно п. 7 розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції

Апеляційний суд вважає, що медичному висновку, який міститься в матеріалах справи було надано відповідної правової оцінки. Так вказівка на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджено належними та допустимими доказами, а саме лабораторними дослідженнями (відбір біологічного середовища) з зазначенням результату такого дослідження.

Водночас, згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. що знижують увагу та швидкість реакції від 28.02.2020 року, в організмі ОСОБА_1 виявлено 1,47%? алкоголю, що є значним.

Відповідно до Закону України № 1446-VIII від 07.07.2016 року було посилено відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з метою сприяння підвищенню дисципліни водіїв і рівню безпеки на дорогах та. Як наслідок зменшенню кількості ДТП в Україні.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази узгоджуються між собою, є достовірними, належними, допустимими та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України за, що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Так, доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі не підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення стосовно ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ст.124 КУпАП.

З підстав викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_10 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни або скасування оскаржуваної постанови.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження Постанови Саратського районного суду Одеської області від 28.02.2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Саратського районного суду Одеської області від 28 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 03.06.2020 року.

Суддя О.В. Князюк