Справа № 583/699/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року м. Охтирка Сумської області

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Охтирського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , протокол про адміністративне правопорушення серія АПР18 445401 від 23.02.2020 року, РНОКПП НОМЕР_1

за ч.3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23.02.2020 року об 11 годині 40 хвилин в м. Охтирка по вул. Батюка, Сумської області на тротуарі біля Охтирського ринку здійснювала реалізацію підакцизних товарів, а саме тютюнових виробів з рук. Своїми діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.156 КУпАП.

В судове засідання на 14.04.2020 року ОСОБА_1 не з`явилась, про розгляд справи повідомлена в установленому законом порядку. 13.04.2020 року надала електронною поштою заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що не працює міжміське сполучення та фактично вона перебуває у родичів за адресою: АДРЕСА_2 , з протоколом не згодна, свою вину не визнає (а. с. 26), в зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 04.05.2020 року.

На 04 травня 2020 року ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилась будучи повідомленою про розгляд справи в установленому законом порядку, про що в справі мається довідка про доставку SMS- повідомлення (а. с. 28). 04.05.2020 року ОСОБА_1 електронною поштою подала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що міжміське сполучення не працює, вона перебуває в м. Богодухів, Харківської області та вказала, що з протоколом про адміністративне правопорушення вона не згодна, свою вину не визнає та бажає бути присутньою при розгляді справи (а. с. 29). Суд вважає, що неявка ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду справи, так як у відповідності до положень ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, а справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 156 КУпАП до таких не відноситься, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , право на її захист при цьому не порушується, оскільки, суд вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення ОСОБА_1 про час і місце судового розгляду, яка уникає судового розгляду, в суд не з`являється, доказів про перебування в іншій місцевості суду не надала, на думку суду, у такий спосіб використовує ситуацію для зволікання з розглядом справи з метою уникнути відповідальності за пропуском строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В заявах про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 вказує, що вона знаходиться в м. Богодухів, Харківської області з незрозумілих причин, хоча в дійсності згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, вона зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 . Таку заяву суд оцінює критично та вважає її надуманою з метою ухилитися від відповідальності за пропуском строків.

Крім того, незважаючи на надання заяв про відкладення розгляду справи, в яких ОСОБА_1 неодноразово вказувала, що з протоколом про адміністративне правопорушення вона не згодна, свою вину не визнає, будь- яких обґрунтованих пояснень чи заперечень щодо цього не надала, своїм правом не скористалась, належних доказів про те, що вона перебуває з квітня 2020 року в м. Богодухів Харківської області суду не надала, тому такі дії ОСОБА_1 суд оцінює як намагання зволікати з розглядом справи. Така поведінка ОСОБА_1 свідчить про обраний нею спосіб захисту щодо уникнення нею адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення шляхом затягування розгляду справи з метою спливу строку, в період якого може бути застосовано адміністративне стягнення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

В ст. 129 Конституції України, закріплено конституційний припис, згідно якого, розгляд справ в судах відбувається відкрито, що, в свою чергу, гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись як про результати судового розгляду, так й отримати копію судового рішення з метою оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до принципу диспозитивності, на якій неодноразово наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішення, особи, які беруть участь у справі, мають можливість вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд.

Вказаний принцип надає кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, особа має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності. Тому суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність ОСОБА_1 з вищевикладених підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права. Провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст. 7 КУпАП), а завданнями провадження є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Факт скоєння правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №445401 від 23.02.2020 року, також письмовими поясненнями ОСОБА_1 в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», в яких ОСОБА_1 власноручно зазначила, що « 23.02.2020 року в м. Охтирка по вул. Батюка, я здійснювала торгівлю з рук підакцизними товарами, а саме цигарками», а також аналогічними письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 23.02. 2020 року, в яких вона пояснила, що 23.02.2020 року в м. Охтирка по вул. Батюка, здійснювала торгівлю з рук підакцизними товарами, які добровільно видала працівникам поліції в присутності понятих, а саме торгувала тютюновими виробами, які вона придбала в м. Харків на ринку «Барабашова». Також пояснила, що частину тютюнових виробів вона залишила в магазині «Сумська паляниця» по пров. Харківському, 12 на зберігання, які в послідуючому були вилучені. Вказані письмові пояснення ОСОБА_1 суд бере до уваги як належний, допустимий, переконливий доказ (а. с. 1, 3-4). Протоколом огляду місця події від 23.02.2020 року, відповідно до якого з дозволу продавця консультанта оглянуто хол магазину «Сумська паляниця» по пров. Харківському, 12, м. Охтирка, Сумської області, де виявлено та вилучено два блоки пачок цигарок, з яких один блок в кількості десять пачок «СОМРLIMENT», один блок сигарет (десять пачок) «ФЭСТ», п`ять пачок «ДENIM», три пачки «LUCKU S-IRIRE», чотири пачки «СОМРLIMENT» AMBER, одна пачка «LM» червоний, три пачки «LM» сині, одна пачка «СОМРLIMENT», один блок десять пачок «LM» синього кольору , один блок десять пачок «LM» червоного кольору, один блок десять пачок «СОМРLIMENT», один блок десять пачок «СОМРLIMENT» синього кольору, один блок десять пачок «СОМРLIMENT» оранжевого кольору (а.с 6-7), поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з яких вбачається, що вони неодноразово купували у ОСОБА_1 тютюнові вироби (а. с. 9-10), рапортом ДОП Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Ольхового О. О., відповідно до якого під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 №444501 від 23.02.2020 року виручка одержана від продажу тютюнових виробів не вилучалась (а. с. 20), доданими до матеріалів справи.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що правопорушення мало місце, вина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження у суді.

Будь-яких сумнівів щодо достовірності доказів, доданих до протоколу, у суду не виникає, суд вказані докази приймає до уваги як належні та допустимі, які не спростовані в установленому законом порядку ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.156 КУпАП відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо їх змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала та особу правопорушниці, місце, час вчинення та суть правопорушення.

Наведені обставини дають суду підстави дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським у відповідності до вимог діючого законодавства, зазначені письмові докази досліджені судом, суд вважає достатньо переконливими, чіткими та такими, що узгоджуються між собою, одержані законним шляхом, а тому у суду не виникло жодних сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 в скоєному.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи.

Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності (ст. 9 КУпАП).

З огляду на викладене, враховуючи вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, суд вважає, що працівником поліції при складанні стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані у повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останньої.

Суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення разом з іншими дослідженими у судовому засіданні доказами, наведеними вище, у своїй сукупності і взаємозв`язку є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, такими, що не викликають жодних сумнівів.

Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєному доведена в судовому засіданні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази є в їх сукупності вагомими, чіткими і узгодженими між собою.

При призначенні стягнення суд враховує характер скоєного, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, що особа вчинила грубе порушення правил торгівлі, притягується вперше, суд вважає доцільним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті за даний вид правопорушення у вигляді штрафу з конфіскацією предметів торгівлі та без конфіскації виручки, так як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення виручка не вилучалась. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде достатнім для виправлення порушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 40-1, 156 ч.3, 283, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 за ч.3 ст. 156 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 3400 грн. в доход держави з конфіскацією предметів торгівлі, а саме: шести пачок цигарок «Кредо», двох пачок «Комфорт», однієї пачки «Фест», однієї пачки «ЛМ» синій, одного блоку (десять пачок) «Комплімент», одного блоку ФЕСТ, п`яти пачок «Денім», трьох пачок «Локі Страйк», чотирьох пачок «Комплімент Амер», однієї пачки «ЛМ» червоний, трьох пачок «ЛМ» синій, однієї пачки «Комплімент», одного блоку «ЛМ» синій, одного блоку «ЛМ» червоний, одного блоку «Комплімент», одного блоку «Комплімент» синього кольору, одного блоку «Комплімент» оранжевого кольору, квитанція про отримання провадження речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення №445401/435 від 23.02.2020 року, номер книги обліку речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення 38/1.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в сумі 420,40 грн. на користь держави, стягувач: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106 Код за Банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, обов`язково заповнити призначення платежу: судовий збір, пункт 5.

Постанова може бути оскаржена в Сумський апеляційний суд через Охтирський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Т.О. Ярошенко