ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рєпін К.К., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянин України, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

Згідно протоколу, 28.10.2019 року о 12:47 год., на а/д Р47 Херсон-Нова Каховка-Генічеськ 1 км, водій ОСОБА_1 , керував т/з Mersedes-Benz д/н НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому порядку, водій відмовився, у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував проти притягнення його до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що 28.10.2019 року о 12:47 год., на а/д Р47 Херсон-Нова Каховка-Генічеськ 1 км, він дійсно керував т/з Mersedes-Benz д/н НОМЕР_2 , проте в стані алкогольного сп`яніння він не перебував, у нього не було підстав для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки жодних ознак алкогольного сп`яніння у нього не було. Зазначив, що фактично він від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі не відмовлявся, а спочатку наполягав, щоб поліцейські доставили його до медичного закладу у зв`язку із поганим самопочуттям.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Купчак С.Б. у судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши учасників процесу, свідка, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні матеріали, які були досліджені у судовому засіданні:

- направлення водія ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у яких зазначено, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера "Драгер" або у медичному закладі відмовився.

- відеофайл з нагрудного відеорегістратора поліцейських у якому зафіксовано обставини складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він 28.10.2019 року близько 13:00 год. був свідком того, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера "Драгер" та у медичному закладі відмовився. При цьому, вказаний свідок зазначив, що ОСОБА_1 повідомляв поліцейським, що погано себе почуває.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, яке виразилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поряд із доведенням факту відмови водія від проходження зазначеного огляду, підлягає доведенню факт наявності у цього водія ознак алкогольного сп`яніння, перелік яких визначений у Інструкції.

Тобто, здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але і надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, в тому числі вказати на наявність цих ознак свідкам та відібрати у них пояснення із приводу наявності цих ознак.

Цих вимог відповідних нормативних документів у ході провадження у даній справі дотримано не було. Так, пославшись у протоколі про адміністративне правопорушення на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння у виді: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поліцейські не надали суду доказів, які б підтверджували наявність цих ознак.

Так, у письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доданих до протоколу про адміністративне правопорушення не вказано з якими саме ознаками алкогольного сп`яніння перебував ОСОБА_1 .

Також допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 не вказав суду про те, що у його присутності поліцейськими зазначалися ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .

У судове засідання викликався поліцейський, що склав протокол про адміністративне правопорушення та свідок ОСОБА_3 проте до суду вказані особи не з`явились, про причину своєї неявки не повідомили.

Крім того, з наданого суду відеофайлу з нагрудного відеореєстратора поліцейських видно, що поліцейський не повідомляв у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про наявність ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , що передбачені в Інструкції, а лише вказав, що ОСОБА_1 можливо перебуває у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння.

Таким чином, доказів наявності ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст.6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 251-252, 280, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

СуддяРєпін К.К.