Справа № 944/1929/20
Провадження №3/944/1477/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2020 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента 4-го курсу МВПУ АБ, за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 11 квітня 2020 року, о 02 год. 50 хв., у м.Новояворівську по вул.Шептицького, 1 Яворівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ-2106» д.р.н. НОМЕР_1 без посвідчення водія на право керування транспортним засобом, з ознаками алкогольного сп`яніння(порушення мови, порушення координації рухів, нестійка хода), та під час керування транспортним засобом перед поворотом праворуч не подав сигнал світловим покажчиком. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, враховуючи вищенаведене ОСОБА_1 порушив п.2.1 «а», п.2.5,п.9.2«б» Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з метою уникнення відповідальності за вчинені правопорушення,свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст. 130 КУпАП заперечив та пояснив що йому не відомо хто був за кермом даного автомобіля, однак спростувати викладене в протоколі не виявив бажання. Звернув увагу судді на те, що на час вчинення адміністративних правопорушень він був неповнолітнім відтак не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності.Просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи слід прийти до наступного.

Відповідно до вимогст.12КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення шістнадцятирічного віку, а на момент розгляду справи є повнолітньою особою яка досягла вісімнадцятирічного віку.

Згідно вимогст.13 цього ж Кодексу у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44,51,121-127,частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті1 56 статтями 173,173-4,174,183-1,185,190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 народився 23.05.2002року тобто на час вчинення адміністративного правопорушення 11.04.2020року йому минуло шістнадцять років, а відтак може нести відповідальність за вчинене ним адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Ст. 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами".

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується наступними доказами протоколами про адміністративне правопорушення серії БД №083296 від 11.04.2020р., серії БД №377191 від 11.04.2020р., письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та поясненнями самої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищенаведене приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки в його діях наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП.

Обираючи ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу, що притягається до адміністративної відповідальності та його ставлення до вчиненого.

Відповідно до вимог ст.36КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень,справи про які розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

До більш серйозного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 слід віднести правопорушення вчинене ним за ч.1 ст.130КУпАП, за яким слід накласти на ОСОБА_1 стягнення.

Санкцією ст.130 ч.1 КпАП України, передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік .

З п. 28 ППВСУ від 23 грудня 2005року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18, слідує, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122 2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Однак, суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Як вбачається із наданих суду матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 посвідчення водія не видавалось, що підтверджується відомостями згідно бази НАІС.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, приходжу до переконання, що ОСОБА_1 доцільним буде обрати стягнення в межах санкції ч.1 ст.130КУпАП, а саме застосувати до нього стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами .

Вважаю що дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями станом на 01.01.2020р. встановлена ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто стягненню підлягає судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шісот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України .

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

СУДДЯ: ШВЕД Н.П.