справа № 415/3639/20
провадження № 3/415/1225/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2020 р. місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справ, що надійшли від Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанська, Луганської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, є особою з інвалідністю 2-ї групи, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

30 квітня 2020 року о 21 годині 20 хвилин та 30 квітня 2020 року о 22 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 , який протягом року, а саме постановою Лисичанського міського суду від 28.12.2019 року був підданий адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , висловлювався на адресу останньої грубою нецензурною лайкою, внаслідок чого завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Постановою суду адміністративні справи про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП об`єднано в одне провадження на підставі ст. 36 КУпАП та присвоєно єдиний номер 415/3639/20 (3/415/1225/20).

ОСОБА_1 до суду для надання пояснень не з`явився, але надав заяву, згідно якої просить розглянути справи про адміністративні правопорушення у відношенні нього за його відсутності, оскільки він є інвалідом другої групи і з`явитися до суду в нього не має можливості. Вину визнає в повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушником у письмових поясненнях, наданих ним після вчинення адміністративних правопорушень, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які відповідно до ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, та які повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, за обставин, викладених у протоколі.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , досліджених в судовому засіданні, вбачається свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.173-2 КУпАП він визнав повністю, пояснивши, що за адресою: АДРЕСА_1 , що він тривалий час проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , 1952 року народження з якою постійно виникають сварки. В ході сварок він ображає останню нецензурною лайкою. Його мати в таких випадках викликає поліцію, яка складає на нього адміністративні протоколи;

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , вона тривалий час проживає разом зі своїми синами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , з останнім постійно виникають сварки, з приводу чого, вона викликає працівників поліції, які складають протоколи у відношенні її сина.

З постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 28 грудня 2019 року вбачається, що на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Сім`я, згідно з положеннями ст. З Сімейного кодексу України, є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 вищезазначеного Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП, органом поліції кваліфіковані правильно, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок яких була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

І, оскільки, правопорушник ОСОБА_1 , вчинив два епізоди адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, суд вважає необхідним застосувати правила ст.36 КУпАП, згідно яких, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, призначивши правопорушнику ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.173-2 КУпАП.

При призначенні стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2-ї групи, не одружений, не працює, вчинив правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, раніше притягувався до адміністративної відповідальності.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги щире розкаяння винного.

Обставиною, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд визнає вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Суд не визнає у якості обставини, що обтяжує відповідальність правопорушника, повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, скільки дана обставина є кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника, ступеню його вини, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також з урахуванням характеру та кількості епізодів вчинених ним правопорушень, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу, в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.173-2 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень

Оскільки ОСОБА_1 являється особою з інвалідністю 2-ї групи, що підтверджується копією довідки серії 12 ААБ № 144422 від 11.12.2019, яке міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, підстав для призначення правопорушнику адміністративного арешту або громадських робіт, передбаченого санкцією ч. 2 ст.173-2 КУпАП та направлення на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, передбаченої ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» відповідно до ст. 39-1 КУпАП, суд не вбачає.

На підставі ч. 5 ст. 4, ст. 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника на користь держави в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, ч.2 ст.173-2, 184, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25 (двадцять п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок (Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ /22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова