Провадження № 33/4820/108/20
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому, матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.11.2019 року, -

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

За постановою місцевого суду, 03 жовтня 2019 року, приблизно о 23 год. 45 хв., по вул. Гагаріна, 3, в м. Хмельницькому, ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом «Рено Лагуна», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що постанова є незаконною, оскільки патруль НП України зупинив його, повідомивши, що надійшло звернення проте, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння за кермом, але із цим зверненням його ніхто не ознайомив.

Крім того, із відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що в останніх не було засобу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому він відмовився від проходження на такий стан, а свідки були запрошені після розмови його із працівниками поліції, тому не бачили його обличчя і не чули самої розмови, і лише на прохання працівників поліції розписалися в поясненнях.

Крім того, працівники поліції вказували, що запах алкоголю чується з автомобіля, а не з порожнини рота водія. Запах алкоголю дійсно міг бути присутній в автомобілі, так як, перед тим як його зупинили працівники поліції, він відвозив своїх друзів по домівках, після вживання ними спиртних напоїв.

Апелянт зазначає, що дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але потім погодився, на що працівники поліції йому повідомили, що вже складений протокол про адміністративне правопорушення відносно нього, дозволили йому продовжувати рух на своєму автомобілі. Вказує що докази, наявні у справі, є неналежними, яких недостатньо для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , на підтримання апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, свідка, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про повне доведення вини ОСОБА_1 у скоєні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №301368 від 04.10.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 03 жовтня 2019 року, приблизно о 23 год. 45 хв., по вул. Гагаріна, 3, в м. Хмельницькому, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом «Рено Лагуна», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків.

З пояснень свідків ОСОБА_2 (а.с.4) та ОСОБА_3 (а.с.5) слідує, що вони були очевидцями того, як ОСОБА_1 відмовився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу "Драгер", та в медичному закладі і були присутніми при складанні протоколу.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 не визнав вини у вчиненні цього правопорушення та показав, що дійсно, у вказаний день, час та місці, керуючи автомобілем, був зупинений працівниками поліції, на запитання поліцейського відповів, що вживав пиво, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, оскільки поліцейські не роз`яснили наслідки такої відмови.

Проте, такі його пояснення спростовуються, допитаним в апеляційному суді свідком ОСОБА_4 , який підтвердив, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , було зупинено на підставі повідомлення про те, що водій вживав алкогольні напої, після чого сів за кермо даного автомобіля і розпочав рух. Після зупинки вказаного авто, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , йому було повідомлено причину зупинки та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, від якого ОСОБА_1 відмовився. Наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння йому роз`яснено. Після цього запропоновано зачекати для залучення двох свідків, в присутності яких було засвідчено відмову ОСОБА_1 від проходження встановленого огляду.

Крім того, показання ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі спростовуються переглянутим місцевим та апеляційним судом відеозаписом, з якого слідує що поліцейський зупинив транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , пояснив причину зупинки, а саме підозру, що він керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`янінні і запитав чи той вживав алкогольні напої, на що останній відповів, що вживав пиво. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився.

Після роз`яснення наслідків відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським було запропоновано пройти такий огляд в медичному закладі, на що ОСОБА_1 також відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційному суді апелянт не заперечує, що в присутності понятих була зафіксована його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та складений протокол про адміністративне правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що поліцейським йому не роз`яснено наслідки відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу і спростовуються дослідженими апеляційним судом доказами..

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, ОСОБА_1 не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Своє право на участь в судовому засіданні ОСОБА_1 реалізував в процесі апеляційного розгляду, в якому він був присутній і мав можливість давати пояснення, подавати докази, тому не вбачається порушення права на його захист при розгляді цієї справи. В процесі апеляційного розгляду повністю забезпечені та відновлені права ОСОБА_1 , передбачені ст.268КУпАП. За таких обставин розгляд місцевим судом справи у відсутності ОСОБА_1 не може бути безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша