Справа № 461/2712/20 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 33/811/704/20 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його представника адвоката Торопчина Олексія Дмитровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Торопчина Олексія Дмитровича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 6 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 6 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десяти тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 420 гривень 40 копійок судового збору.

Згідно постанови судді 22 березня 2020 року, о 04 год. 30 хв., у м. Львові, на пл. Я.Осмомисла, 7, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Passat»,д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Не погоджуючись з постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 6 травня 2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Торопчин О.Д. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 6 травня 2020 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Торопчин О.Д. зазначає, що суддя місцевого суду не в повній мірі дослідив наявні у справі докази, фактично переклав обов`язок доведення невинуватості на самого правопорушника, не забезпечив виклик та явку свідків вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, понятих та працівників поліції.

Зазначає, що у справі відсутні докази про те, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу, тобто відсутні дані про керування останнім транспортним засобом. На підтвердження вказаної обставини ним з Центру безпеки міста витребувано відеозапис подій, що мали місце 22.03.2020 року на пл. Я. Осмомисла у м. Львові за участю ОСОБА_1 та поліції, де зафіксовано відсутність руху транспортного засобу, яким користується ОСОБА_1 , що є доказом невинуватості ОСОБА_1 (вказаний доказ зобов`язується надати суду апеляційної інстанції).

Вказує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за обставин, коли він не керував транспортним засобом, тому не міг порушити вимоги п.2.5 ПДР.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його представника адвоката Торопчина О.Д., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, щоапеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими та стверджуються сукупністю досліджених та перевірених в судовому засіданні доказів.

Зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 067621 від 22.03.2020, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, згідно якого ОСОБА_1 22.03.2020року, о 04:30 год., на пл. Я.Осмомисла, 7керував автомобілем марки «Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; даними відеозапису з камер працівників поліції.

Таким чином, наявними у справі доказами стверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а сам автомобіль був припаркований, то такі суддя апеляційного судувважає безпідставними. Суддя апеляційного суду критично ставиться до таких доводів апеляційної скарги та вважає їх такими, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, та такі нічим не підтверджені. Такі його пояснення повністю спростовуються доказами, які містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що на підтвердження доводів апеляційної скарги суду апеляційної інстанції буде надано відеозапис події, який підтверджує відсутність руху транспортного засобу, то слід зауважити, що представником долучено фотокопії, які відтворені з даного відеозапису, проте з таких неможливо здійснити висновок про те, що водій ОСОБА_1 перед тим не керував транспортним засобом.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, то такі є безпідставними. Крім того, суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представником адвокатом Торопчином О.Д. не було надано нових доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Ураховуючи вищенаведене, суддя місцевого суду обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення і наклав стягнення з урахуванням положень ст. 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є необхідним і достатнім та відповідає меті адміністративного стягнення.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 6 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу його представника адвоката Торопчина Олексія Дмитровича - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.