Справа № 127/6728/20
Провадження № 33/801/328/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі сімнадцять тисяч гривень в дохід держави, стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп. на користь держави.

В Постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 19.03.2020 року о 17:23 год. по вул. Лебединського, 10 в м. Вінниця здійснював міське перевезення пасажирів транспортним засобом марки «Богдан А-701-10», д.н.з. НОМЕР_2 , з порушенням встановленої кількості пасажирів, а саме перевозив 35 пасажирів. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП, тобто порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Не погоджуючись із такою постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2020 року і закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що в Протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано норми Постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 211. Вважає, що у Протоколі здійснено посилання на п. 3 зазначеної Постанови, а не п. 4. Також зауважує, що в матеріалах справи, окрім Протоколу, відсутні докази його винуватості. Він не перевозив пасажирів, вони зайшли в автобус, а він не міг нічого вдіяти.

20.06.2020 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Мазура О.В., подав доповнення до апеляційної скарги, в яких наголошує на те, що перевезення пасажирів здійснюють перевізники, а не водій, який перебуває у трудових відносинах, тому вважає що суб`єкт відповідальності за ст. 44-3 є спеціальним. Також наголошує на тому, що до Постанови КМУ № 211 вносилось ряд змін впродовж короткого терміну і з 02 квітня вже було дозволено перевезення пасажирів відповідно до загальної кількості місць для сидіння відповідного транспортного засобу, а тому вважає, що в даному випадку слід застосувати положення ч. 2 ст. 8 КУпАП щодо зворотної сили закону, що пом`якшує відповідальність.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник адвокат Мазур О. В. подану апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній підстав, наголосили на тому, що ОСОБА_1 не перевозив пасажирів, його автобус стояв з ввімкненою аварійною сигналізацією, коли під`їхали поліцейські і це чітко видно на відеозапису. Поліцейські не надали йому допомогу у тому щоб звільнити салон, а в нього будь-яких методів це зробити також не було.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Щодо аргументів ОСОБА_1 про те, що в Протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 140603 від 19.03.2020 року не конкретизовано норми Постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 211, - слід зазначити таке.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1), ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП та зазначено, що він здійснював міське перевезення пасажирів на транспортному засобі Богдан А-70110 днз НОМЕР_2 з перевищенням встановленої на перевезення кількості пасажирів, визначеної абзацом 3 підпунктом 4 пункту 3 Постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 211, а саме у кількості 35 пасажирів.

Відтак, дійсно посилання в протоколі на п. 3 Постанови є некоректним, проте суть викладеного свідчить про те, що це є опискою і йдеться насправді про пункт 2 Постанови № 211 в редакції, чинній на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення.

За змістом статті 44-3 КУпАП передбачається відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно з абз. 3 підп. 4 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 р. №211(в редакції, викладеній у постанові Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211» від 16 березня 2020 р. № 215), з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 р. до 03 квітня 2020 р. заборонено перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі.

Доказами по справі, відповідно до статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, а основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративні правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних засобів, що мають режим відео зйомки. Оцінка доказів відбувається у їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Дійсно в салоні автобуса перебувало більше пасажирів ніж було дозволено. Проте ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він під`їхав на зупинку «Зої Ткаченко» біля 17 год. 20 хв., відчинив двері і до салону стали заходити багато пасажирів, не реагуючи на його зауваження та зауваження кондуктора. Оскільки йому потрібно було звільнити місце посадки-висадки, він від`їхав на 4-5 метрів вперед, не виїжджаючи з кармана зупинки, зупинився , ввімкнув аварійну сигналізацію та вийшов до пасажирів з вимогою звільнити салон. В цей час під`їхали працівники поліції, зупинившись позаду автобуса, після чого він пішов до них з проханням допомогти, а вони повідомили йому про порушення правил перевезення і почали рахувати пасажирів. Це відбулося о 17 год 20 хв., майже годину тривало оформлення протоколу, проте прав йому ніхто не роз`яснив і о 18 год 30 хв. його вже відпустили і так як він вибився з графіка руху, він розвернув автобус та поїхав на кінцеву зупинку «Вишенька».

Такі покази ОСОБА_1 щодо обставин складення протоколу повністю підтверджені наявним в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого чітко вбачається, що працівники поліції під`їхали до стоячого з увімкненою аварійною сигналізацією автобуса, що водій ОСОБА_1 в цей час не був за кермом автобуса, а йшов в напрямку до поліцейських, звертався до них з скаргами, що він нічого не може зробити з пасажирами, які зайшли в салон і не хочуть виходити.

Таким чином, приходжу до висновку, що все це в сукупності свідчить про те, що дійсно 19.03.2020 року о 17 год. 23 хв. ОСОБА_1 не здійснював перевезення пасажирів в кількості, що перевищує встановлені обмеження, у нього не було методів та способів самостійно змусити пасажирів вийти з салону чи перешкодити їм зайти до салону у кількості, що перевищує дозволену, він не здійснював рух автобусом, а відтак подія та склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 44-3 КУпАП відсутній.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2020 року слід скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2020 року скасувати, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 44-3 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета