ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/47/20 Номер провадження 33/814/359/20Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О. В. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., з участю адвоката Гузь Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Гузь Т.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 березня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, проживає АДРЕСА_1 , не працює ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України,

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини

Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 березня 2020 року визнано винним ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 /десять тисяч двісті/гривень в прибуток держави з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420/чотириста двадцять /грн. 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 24.12.2019 року о 09 год 05 хв. в м.Кременчуці на вул.І.Приходько №104, гр-н. керував транспортним засобом DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з вказаним рішенням суду , адвокат Гузь Т.О. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу , в якій прохала постанову щодо її підзахисного скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданої апеляції вказує на те, що суд першої інстанції досить формально поставився до питання оцінки зазначених доказів на предмет їх повноти , належності та допустимості і передчасно дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 .

Зокрема , адвокат вказує , що в постанові не зазначено , чим доведений факт керування транспортним засобом , оскільки із відеозапису , долученого до справи цього не вбачає. Не містить інформації про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння також і письмові пояснення свідків , оскільки ці пояснення по своїй суті не є поясненнями свідків події , а є поясненнями самого поліцейського наперед складеними у формі бланку , тотожні одне одному.

Огляд на стан сп`яніння проведено драгером , на застосування якого відсутній дозвіл МОЗ та з порушенням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу , а тому такий огляд є недійсним.

Позиція апелянта в судовому засіданні апеляційного суду

В судовому засіданні адвокат Гузь Т.О. апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з наведених в ній підстав. Просила розглядати апеляційну скаргу за відсутності особи ОСОБА_1 .

Особа , яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явилась , будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду апеляційної скарги.

Мотиви суду

Заслухавши захисника , яка підтримала доводи апеляції та просила її задовольнити, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне , всебічне , повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи , вирішення її в точній відповідності з законом , забезпечення виконання винесеної постанови , а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень , запобігання правопорушенням , виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду виконані в повному обсязі .

Так визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП , суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення , в якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ; висновок лікаря на стан алкогольного сп`яніння із якого вбачається , що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння 1,39 проміле.

Проаналізувавши зазначені докази суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення , передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Із вказаним висновком погоджується і апеляційний суд.

Натомість доводи апеляційної скарги є непереконливими.

Доводи апеляційної скарги в цілому зводяться до того , ОСОБА_1 не керував транспортним засобам і докази цьому в матеріалах справи відсутні та були допущені порушення під час фіксації стану алкогольного сп`яніння.

В контексті зазначених доводів апеляційної скарги апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення , є будь-які фактичні дані , на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність даної особи в його вчиненні та інші обставини , що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення , поясненнями особи , яка притягається до адміністративної відповідальності , потерпілих , свідків , висновком експерта , речовими доказами , показаннями технічних приладів та технічних засобів , що мають функції фото- і кінозйомки , відеозапису , у тому числі тими , що використовуються особою , яка притягається до адміністративної відповідальності , або свідками . а також працюючими в автоматичному режимі , чи засобів фото- і кінозйомки , відеозапису у тому числі тими , що використовуються особою , яка притягається до адміністративної відповідальності , або свідками , а також працюючими в автоматичному режимі , які використовуються при нагляді за виконанням правил , норм і стандартів , що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху , протоколом про вилучення речей і документів , а також іншими документами.

За нормативним визначенням ст.. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема керування особою транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Як встановлено суддею суду першої інстанції , в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 зазначено , що він керував автомобілем. Вказаний протокол був підписаний ОСОБА_1 . Надаючи працівникам поліції свої пояснення і викладаючи їх власноруч в протоколі , ОСОБА_1 жодним чином не заперечував фактичні обставини щодо вчиненого ним адміністративного правопорушення , викладені в протоколі і зокрема щодо факту керування транспортним засобом.

Із вказаними висновками судді суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Насамкінець один із відеофайлів відеозапису фіксації правопорушення працівниками поліції підтверджує , що ОСОБА_1 керував автомобілем , тобто перебував за кермом автомобіля під час його руху.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо процесуальних порушень фіксації стану алкогольного сп`яніння апеляційний суд звертає увагу на таке.

Положеннями ст.266 КУпАП , п.2.5 Правил дорожнього руху України , постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103» Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду за метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують їх увагу на швидкість реакції» встановлено обов`язок особи яка керує транспортним засобом (водія) і щодо якої є підстави вважати , що вона перебуває у стані алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів , що знижують їх увагу на швидкість реакції , пройти такий огляд та порядок його проведення як на місці поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків так і в медичному закладі .

Судом першої інстанції встановлено , що за результатами огляду ОСОБА_1 в Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері (висновок від 24.12.2019 року) останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився в тому числі і із застосуванням приладу «Драгер». На талоні , що був роздрукований за результатами огляду мається помітка , що чергове калібрування приладу відбулось 2019.04.17.

Отже в даному випадку особою , яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння , були використані належні технічні засоби і доводи апеляційної скарги не підтверджують протилежного.

Крім того варто звернути увагу , що лікар-нарколог під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння , використовує не лише технічні засоби , а і інші засоби як то візуальний огляд , перевірка тиску , відібрання біологічних зразків тощо.

На той факт , що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння вказує і його власноручне пояснення знову ж таки в тому ж протоколі про адміністративне правопорушення , в якому він зазначив , що випив вина.

Окремо апеляційний суд наголошує на тому , що викладаючи доводи апеляційної скарги її автор жодним чином прямо не заперечує того факту , що ОСОБА_1 не вживав спиртні напої , а лише зазначає , що він не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Не згадується в апеляційній скарзі і наведене вище власноручне пояснення ОСОБА_1 щодо вживання спиртних напоїв.

Таким чином , апеляційний суд приходить до висновку , що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Порушень законодавства про адміністративні правопорушення , які ставили б під сумнів висновки судді суду першої інстанції , в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення , а постанову судді без змін.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Гузь Т.О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення , а постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 без змін;

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає

Суддя А.О.Рябішин