Справа № 569/7548/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., з участю прокурора Чернеги Ю.П., старшого оперуповноваженого Рівненського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної капітана поліції Тимощука О.І.особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , поліцейського водія взводу реагування батальйону Управління поліції охорони в Рівненській області, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2020 року відносноОСОБА_1 , старшим оперуповноваженим Рівненського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної капітаном поліції Тимощуком Олександром Ігоровичем складено Протокол № 7 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно даного Протоколу № 7, відповідно до наказу Управління поліції охорони в Рівненській області від 07.07.2016 року № 48 о/с, сержанта поліції ОСОБА_1 , який пгибув з ГУНП в Рівненській області, призначено на посаду поліцейського-водія батальйону Управління поліції охорони в Рівненській області.

У зв`язку із організаційно-штатними змінами в органах та підрозділах поліції охорони, відповідно до наказу Управління поліції охорони в Рівненській області від 27.01.2017 року № 8 о/с, сержанта поліції ОСОБА_1 призначено поліцейським-водієм взводу реагування батальйону Управління поліції охорони в Рівненській області.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781 -XII від 23.12.1993 року, працівники Національної поліції відносяться до правоохоронних органів України.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

ОСОБА_1 07.11.2015 року склав Присягу на вірність Українському народові.

Відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія вказаного Закону, є поліцейські.

Згідно з наказом Управління поліції охорони в Рівненській області від 02.04.2018 року № 20 о/с, сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського-водія взводу реагування батальйону Управління поліції охорони в Рівненській області з 02.04.2018 року на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції (за власним бажанням).

Згідно копії аркушу з матеріалів особової справи «Послужний список» ОСОБА_1 отримав трудову книжку 02.04.2018 року.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті З, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3,зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089, декларація після звільнення подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Інформація про місце роботи (проходження служби) та займану посаду суб`єкта декларування у такій декларації зазначається відповідно до місця роботи (проходження служби) та займаної посади, перебування (проходження) на яких зумовили обов`язок подання такої декларації.

Відповідно до Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій згідно із Законом України «Про запобігання корупції» та повідомленням Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасне неподання таких декларацій, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 19 від 06.09.2016 року, припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, є день видачі трудової книжки суб`єкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи суб`єктом декларування відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний був у порядку і у строк, передбачені законодавством, подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, а саме 2018 рік.

Відповідно до частини 1 Розділу III Рішення НАЗК від 11.08.2016 року № 3, Національне агентство забезпечує відкритий цілодобовий доступ до публічної частини Реєстру. Такий доступ передбачає можливість пошуку, перегляду, копіювання та роздруківки інформації, отримання (завантаження) документів у різних найпоширеніших форматах даних, зокрема у форматах JSON, XML, PDF, HTML, тощо.

Доступ до даних Реєстру надається також у вигляді набору даних, організованого у форматі, що дозволяє його автоматизоване оброблення електронними засобами (машинозчитування) з метою повторного використання (у формі відкритих даних). Такі дані надаються як у вигляді окремих електронних документів для завантаження, так і за допомогою інтерфейсу прикладного програмування ( ОСОБА_2 ) відповідно до Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 835.

Опрацюванням публічно-доступної частини інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» встановлено, що ОСОБА_1 декларацію типу «після звільнення» (унікальний ідентифікатор документа https://public.nazk.gov.ua/declaration/5ff32fbb-ea2b-48d3-8842-dd2d36ee1940 подав лише 14.06.2019 року.

Відповідно до додатку з НАЗК щодо послідовності дій користувача ОСОБА_1 підтверджено факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації після звільненням за 2018 рік.

ОСОБА_1 під час надання пояснення з даного приводу повідомив, що 02.04.2018 року звільнився зі служби в поліції. Цього ж дня, забрав в УПО в Рівненській області свою трудову книжку, і підписав окремі документи, зі змістом яких він не ознайомлювався. Про необхідність подання декларації типу «після звільнення» не знав. На початку червня 2019 року йому прийшов лист з Національного агентства з питань запобігання корупцію про необхідність подачі декларації, яку він через декілька днів подав. Декларацію подавав за місцем свого фактичного проживання. Більше по вказаному факту нічого пояснити не зміг.

ОСОБА_1 був безпосередньо ознайомлений із вимогами статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», про що свідчить його підпис у повідомленні про ознайомлення з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» датований 02.04.2018 року.

Окрім цього, 02.04.2018 року ОСОБА_1 був ознайомлений з рекомендаціями для поліцейських та працівників, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби/роботи.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке Законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або з необережності) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимоги абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» та рішення НАЗК № 3 від 10.06.2016, несвоєчасно подав, без поважних причин, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не визнав та подав до суду клопотання, в якому просив суд закрити провадження в справі в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності, з підстав, викладених у клопотанні.

Прокурор ОСОБА_3 , доводячи обставини, які наведені в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, вказав на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що є підставою для притягнення його до відповідальності.

Старший оперуповноважений Рівненського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної капітан поліції Тимощук О.І. просив суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, з посиланням на обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та наявні в справі матеріали.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом та інше.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Основною і обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, відсутність її виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративна відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Термін, до якого ОСОБА_1 був зобов`язана подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування 00:00 год. 01.04.2019 року, а фактично подав щорічну декларацію за 2018 рік 14.06.2019 року о 17 год. 41 год., тобто несвоєчасно.

Доказів того, що ОСОБА_1 пропустив визначений законом термін з поважних причин, останнім суду не надано.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом № 7 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 13 травня 2020 року, матеріалами про послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_1 , копією декларації ,іншими матеріалами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно подав особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

При притягненні до відповідальності та визначення виду стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан правопорушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути зі ОСОБА_1 в прибуток держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Рогозін