Справа № 201/2568/20
Провадження № 3/201/1386/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого інженером підприємства «Група компаній «112» який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28 лютого 2020 року о 08 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем «ЗАЗ», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 87 по вул. Яснополянська в м. Дніпрі, де, не обравши безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Форд», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду та зменшував швидкість руху з метою подальшого виконання маневру розвороту. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що, рухаючись по вул. Яснополянська в м. Дніпрі по правій смузі, він побачив попереду себе у тій же смузі перешкоду у вигляді транспортного засобу «Форд», у зв`язку з чим він вирішив здійснити його об`їзд та перестроївся в ліву смугу. Після цього він продовжив рухатись по лівій смузі зі швидкістю приблизно 50 км/год, однак в момент наближення до транспортного засобу «Форд», водій ОСОБА_2 , почав здійснювати розворот через суцільну лінію, що було дуже несподіваним для нього, оскільки вказаний транспортний засіб знаходився в безпосередній близькості від нього, у зв`язку з чим він не встиг зупинитись.

Водій ОСОБА_2 , будучи допитаним під час судового розгляду, суду пояснив, що 28 лютого 2020 року приблизно о 08 годині 20 хвилин він рухався по вул. Яснополянська в м. Дніпрі по лівій смузі зі швидкістю 40 км/год, при цьому він дійсно намагався здійснити маневр розвороту, однак в тому місці через погодні умови, зокрема засніжену дорогу, не побачив суцільну лінію та, включивши лівий світловий покажчик повороту і знизивши швидкість руху, почав здійснювати маневрування ліворуч, однак в цей момент відчув позаду удар від зіткнення, після чого його транспортний засіб занесло та розгорнуло в зустрічному напрямку.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 28 лютого 2020 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між учасниками дорожнього руху відбулось в той момент коли водій ОСОБА_2 намагався попереду здійснити маневр розвороту, а водій ОСОБА_1 , не врахувавши зміну дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості та не дотримався безпечної дистанції, що призвело до наслідків, які настали, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_2 , чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

До показів водія ОСОБА_1 з-приводу того, що останній рухався по крайній лівій смузі, а водій ОСОБА_2 по крайній правій смузі, звідки намагався здійснити маневр розвороту, суд відноситься критично та не визнає такі пояснення як прийнятні для визнання його невинуватості, оскільки, локалізація механічних пошкоджень на транспортних засобах свідчить про те, що водії-учасники дорожньо-транспортної події в момент їх зіткнення між собою рухались по одній і тій самій смузі один попереду іншого. Зокрема, пошкодження на автомобілі «ЗАЗ» були виявлені на передній частині бампера та на лівій фарі, а на транспортному засобі «Форд» на задньому бампері та лівому крилі, що доводить той факт, що взаємодія вказаних транспортних засобів між собою відбулась в момент їх руху по одній і тій самій смузі один попереду іншого, при цьому судом не виключається, що попередні траєкторії руху водіїв могли змінюватись як в межах однієї смуги, так і в межах суміжних смуг, однак безпосередньо перед самим зіткнення останні рухались по одній і тій самій смузі, чому могло передувати їх одночасне перестроювання справа наліво. Таким чином, на водія ОСОБА_1 розповсюджувалась вимога дотримання безпечної дистанції, якою, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, є відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру. Отже, слід вважати, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна була дотримуватись такої дистанції до попереду рухаючогося автомобіля, яка б, навіть в разі раптового гальмування останнього або виїзду в туж саму смугу для руху, дозволяла б йому безпечно зупинитись та уникнути зіткнення.

Також слід зазначити, що письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , що були відібрані патрульними поліції під час оформлення матеріалів цієї справи, суд не може покласти в основу прийнятого рішення, оскільки останній не був допитаний безпосередньо у судовому засіданні, про це не клопотали сторони провадження, а тому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, не приводить його показання. До того ж необхідно звернути увагу, що в поясненнях цього свідка переважно викладена лише його власна думка щодо причин цього ДТП, разом з цим останнім не було конкретизовано механізм цієї пригоди, а лише загально описано його наслідки, а тому такі показання є оціночними судженнями, а не фактами, які на відміну від попередніх можливо довести або перевірити.

Експертний висновок спеціаліста, що був наданий на заяву сторони захисту, суд не приймає до уваги, оскільки для вирішення даної справи по суті зібрано достатню кількість вищевказаних доказів, які є допустимими, належними, достовірними та не суперечливими між собою, а тому в необхідності спеціальних знань експертів немає потреби. В матеріалах цієї справи наявна достатня кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, при цьому таких матеріалів достатньо для прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення у справі. Крім того, необхідно зауважити, що висновок експертного дослідження не може бути визнаний прийнятним ще й з огляду на те, що дане дослідження було проведено експертом на підставі вихідних даних наданих самою стороною захисту, які не відповідають встановленим обставинам дорожньо-транспортної події, оскільки під час судового розгляду було достовірно встановлено, що безпосередньо перед зіткненням водії-учасники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 рухались по одній смузі руху один попереду іншого відповідно, а не по суміжних смугах руху. При цьому, той факт, що експертом не були перевірені на технічну спроможність пояснення іншого водія-учасника ДТП ОСОБА_2 , на думку суду, свідчить про однобічність проведеного дослідження, а тому стверджувати, що такий висновок був винесений в умовах всебічності немає можливості.

З-приводу позиції сторони захисту щодо порушення іншим водієм правил дорожнього руху, суд вважає за необхідне звернути увагу учасників процесу, що провадження в даній адміністративній справі здійснюється в рамках пред`явленого обвинувачення, а саме в межах фактичних обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а тому судом перевіряється наявність порушень правил дорожнього руху лише в діях останнього, щодо наявності в діях іншого водія ОСОБА_2 порушень правил дорожнього руху, то це не являється предметом розгляду в цьому судовому процесі, а тому суд не має можливості надати відповідну оцінку поведінці інших водіїв на предмет наявності в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з транспортним засобом «Форд».

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі чотирьохсот двадцяти гривень сорока копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко