справа № 415/2790/20
провадження № 3/415/701/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" травня 2020 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанська, Луганської області, громадянина України, пенсіонера, не одруженого, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

20 березня 2020 року о 20 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , з якою проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу, висловлювався на адресу останньої грубою нецензурною лайкою, вигнав з дому, внаслідок чого завдав шкоди її психічному здоров`ю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провинуу вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визнав повністю, пояснивши,що за адресою: АДРЕСА_1 , він тривалий час проживає разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 .

З приводу вчиненого правопорушення, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що дійсно 20 березня 2020 року приблизно о 20 годині 20 хвилин він, знаходився за адресою свого мешкання: АДРЕСА_1 . Між ним та його співмешканкою ОСОБА_2 виникла сварка на побутовому грунті, в ході якої він став ображати останню нецензурною лайкою, кричав на неї та вимагав, щоб вона пішла з дому. ОСОБА_2 викликала співробітників поліції, які склали у відношенні нього адміністративний протокол, копію якого він отримав. У вчиненому щиро розкаявся, свою провину усвідомив, зобов`язався більш подібного не вчиняти і просив суд суворо його не наказувати та не застосовувати до нього адміністративний арешт, оскільки він вперше притягується до адміністративної відповідальності, на даний час вони з ОСОБА_2 примирилися, проживають разом.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що за адресою: АДРЕСА_1 , вона тривалий час проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 20 березня 2020 року, приблизно о 20 годині 20 хвилин, її співмешканець ОСОБА_1 , находячись за місцем їх проживання - в будинку АДРЕСА_1 , вчинив з нею сварку, в ході якої висловлювався грубою нецензурною лайкою на її адресу, виганяв з дому, з приводу чого вона вимушена була викликати поліцію. В судовому засіданні просила суд суворо не наказувати ОСОБА_1 , оскільки вони примирилися, він просив пробачення і на даний час вони проживають разом.

Суд, вислухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушником в судовому засіданні, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які відповідно до ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, та які повністю доводять провину ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі:

- поясненнями ОСОБА_2 , згідно яких, 20 березня 2020 року її співмешканець ОСОБА_1 , на побутовому ґрунті вчинив сварку, в ході якої останній ображав та висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, виганяв з дому, після чого вона викликала поліцію (а.с.4,5).

Сім`я, згідно з положеннями ст. З Сімейного кодексу України, є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 вищезазначеного Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Враховуючі вищенаведене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП органом поліції кваліфіковані правильно, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок яких була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

При призначенні стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 не є особою з інвалідністю, не одружений, є особою похилого віку - пенсіонером, в судовому засіданні своєї провини не спростовував, щиро розкаявся.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги щире розкаяння винного.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

Однак, з урахуванням обставин вчиненого правопорушення, оцінивши подані докази у їх сукупності, враховуючи всі обставини справи, які свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, приймаючи до уваги думку потерпілої ОСОБА_2 , яка просила суворо не наказувати останнього, дані про ОСОБА_1 який являється особою похилого віку - пенсіонером, визнав свою провину, щиро розкаявся, крім того, є підстави вважати, що він не буде допускати подібного надалі, суд вважає за можливим застосувати до останнього ст.22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 36, ч.1 ст.173-2, 184, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, справу провадженням закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова