Справа № 194/473/20
Номер провадження № 3/194/176/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м.Тернівка

Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого водієм пансіонату «Сонячний», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2020 року старшим інспектором-черговим СРПП-4 ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Петровським М.В. у відношенні ОСОБА_1 був складений адміністративний протокол серії ДПР18 № 515346, в якому зазначено, що ОСОБА_1 19 березня 2019 року о 11-00 год., на території автостанції м. Павлоград, розташованої за адресою: Дніпропетровська область м. Павлоград вул. Полтавська, 115, керуючі автобусом SCANIA д/н НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка знаходилася на території автостанції, та внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження, тобто вчинив порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та зазначив, що пригода сталося на території автостанції в м. Павлоград, і він не бачив яким чином пішохід потрапила під транспортний засіб. Будь-яких пошкоджень транспортного засобу або перешкод та іншого майна не сталося, тільки пішохід отримала тілесні ушкодження.

Суд, вислухавши особу відносно, якої складено протокол, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У статті 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме з постанови про закриття кримінального провадження № 0000749, внесеного до ЄРДР за ст. 286 ч. 1 КК України в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, оскільки пішохід ОСОБА_2 відмовилася бути потерпілою у цьому кримінальному провадженні. Згідно висновку експерта № 158 від 11 липня 2019 року у ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більше ніж 21 день) та водій ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, натомість в протоколі про адміністративне правопорушення від 07 квітня 2020 року зазначено, що ОСОБА_1 під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка знаходилася на території автостанції, та внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження, тобто вчинив порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Матеріали справи не містять жодних доказів про пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає, що кримінальна відповідальність настає за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Отже, внаслідок дій водія ОСОБА_1 не було спричинено ніякого пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, окрім тілесних ушкоджень пішохода ОСОБА_2 , які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, за що до винної особи передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 286 КК України.

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Слідчим з розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Миколаєнко М.П. 28 березня 2020 року винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000749, внесеного до ЄРДР за ст. 286 ч. 1 КК України в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. В постанові зазначено, що згідно висновку експерта № 158 від 11 липня 2019 року у ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більше ніж 21 день); водій ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху.

Як вбачається з відповіді в.о. керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області від 25 травня 2020 року за вих. № 04/42-2933ВИХ-20, постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 28 березня 2020 року не скасовувалася.

Також, в протоколі серії ДПР18 № 515346, складеного 07 квітня 2020 року старшим інспектором-черговим СРПП-4 ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Петровським М.В. у відношенні ОСОБА_1 не зазначені будь-яка потерпіла особа. Суд направляв 18 травня 2020 року та 09 червня 2020 року запити до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про зазначення особистих даних стосовно пішохода ОСОБА_2 для її виклику у судові засіданні, які не виконані. Отже, суд позбавлений можливості розглянути справу з викликом ОСОБА_2 .

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презум пцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що суд розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах складу адміністративного правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні остаточні дані з доказами складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , що є вочевидь недостатнім для здійснення переконливих висновків щодо наявності винуватості, є сумнівним, і повинно тлумачитись на користь особи, у відношенні якої було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст. ст.9, 130, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Корягін