КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

захисника Лантуха Я.В.

особи, провадження щодо якої закрито, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 30 квітня 2020 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП,

провадження у справі щодо

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 29 листопада 2019 року приблизно о 23.30 годині в м. Києві по вул. Кільцева дорога, керуючи автомобілем «Лексус», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, при виникнення небезпеки не зменшив швидкість аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 12.3 ПДР України.

Суд дійшов висновку про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки сплинули строки, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Згідно з постановою суду, провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 255400 від 19 грудня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_2 29 листопада 2019 року приблизно о 23.30 годині в м. Києві по вул. Кільцева дорога, керуючи автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 , при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю «Лексус» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку руху, по тій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого здійснив зіткнення з даним автомобілем, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 10.3 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, прийняти нову постанову якою:

- ОСОБА_1 виправдати, провадження щодо нього по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст. 247 КУпАП;

- ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням процесуального закону та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки судом належним чином не було досліджено матеріали справи та не встановлено дійсні обставини дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого незаконно виправдано винувату у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди особу та незаконно притягнено його до відповідальності за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, апелянт звертає увагу на те, що, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, суд керувався лише поясненнями ОСОБА_2 та залишив поза увагою надані після ДТП ОСОБА_1 письмові пояснення, схему місця ДТП, дорожню обстановку, характер пошкоджень, а також вимоги п. 10.3 ПДР України, згідно з якими, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, які рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має перестроїтися, що у своїй сукупності спростовує доводи ОСОБА_2 про обставини дорожньо-транспортної пригоди та винуватість ОСОБА_1 у її вчиненні.

Апелянт наголошує на тому, що він рухався автомобілем «Лексус» на Великій окружній дорозі в м. Києві в сторону Жулян від вул. Курбаса, в крайньому лівому ряду в межах дозволеної швидкості близько 70 км/год. і жодних правил дорожнього руху не порушував. Під час руху на його смугу руху несподівано різко виїхав водій автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_2 , чим, порушуючи вимоги п. 12.1, п.12.3 ПДР України, створив для його ( ОСОБА_1 ) автомобіля аварійну ситуацію, уникнути якої в дорожній обстановці, що склалася, він ( ОСОБА_1 ) можливості не мав внаслідок погодних умов.

Як вказує в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , водій автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_2 різко повернув з правого ряду, завчасно сигнальний покажчик повороту не увімкнув, і саме його дії знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку, що призвели до зіткнення транспортних засобів.

Крім того, апелянт звертає увагу на тому, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови не звернув уваги на ті обставини, що автомобіль «Фольксваген» під керуванням водія ОСОБА_2 , рухаючись від автозаправної станції з крайньої правої смуги руху в місце для розвороту та перетинаючи смуги руху попутного напрямку, в такій дорожній обстановці повинен був надати дорогу транспортним засобам, які рухались по смузі руху, на яку він мав намір перелаштуватись, однак, водій автомобіля «Фольксваген» цього не зробив, і саме його дії є причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Також апелянт звертає увагу, що відповідно до висновку експерта за результатами проведення автотехнічної експертизи від 7 квітня 2020 року зазначено, що при даній дорожньо-транспортній пригоді автомобіль «Фольксваген» здійснював маневрування справа наліво відносно напрямку руху автомобіля «Лексус», тобто в даному випадку він становив небезпеку для руху автомобіля «Лексус».

ОСОБА_2 , неодноразово викликався до апеляційного суду, в судове засідання не з`явився. Від нього електронною поштою надійшла заяв, в якій ОСОБА_2 зазначає, що з`явитися в судове засідання не має змоги у зв`язку з перебуванням на роботі. Із змістом апеляційної скарги він не погоджується повністю, оскільки вважає ОСОБА_1 винним у вчиненні ДТП, а оскаржувану постанову законною, зазначені у ній обставини такими, що відповідають обставинам справи. Просить розгляд справи проводити за його відсутності. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду - без змін (ас. 103-104), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності потерпілого, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі докази та додатково надані під час апеляційного розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Між тим, при розгляді даної справи суд першої інстанції цих вимог закону дотримавсяне в повному обсязі.

Так, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1 24 КУпАП, та закриваючи справу щодо нього на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУПАП, та закриваючи провадження у справі за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд послався на те, що, вивчивши матеріали справи, зокрема, пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі схему місця ДТП, відповідно до якої зіткнення автомобілів відбулося не на смузі руху автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , а на місці розвороту транспортних засобів; протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, з яких вбачається механізм та обставини виникнення ДТП, розташування транспортних засобів після ДТП, а саме: на зеленій зоні за межами проїжджої частини, що свідчить про велику швидкість автомобіля «Лексус» перед зіткненням автомобілів, пошкодження автомобілів; висновок експерта КНДІСЕ № 6288/20-52 від 7 квітня 2020 року за результатами проведення автотехнічної експертизи, оцінивши докази в їхній сукупності та співставленні, враховуючи, що належних та достовірних доказів на підтвердження відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не надано, дійшов висновку, що в судовому засіданні встановлено порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 12.1, 12.3 ПДР, оскільки він не вибрав безпечної швидкості руху, при виникнення небезпеки не зменшив швидкість аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген» державний номерний знак НОМЕР_2 .

Разом з тим, суд не вбачає в діях ОСОБА_4 порушення п.п. 10.1, 10.3 ПДР, які б були у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, а відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (ас. 57-59).

Проте апеляційний суд не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з матеріалами справи 29 листопада 2019 року приблизно о 23.30 год. в м. Києві по вул. Кільцева дорога сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок зіткнення автомобілів «Лексус» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та «Фольксваген» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок якого ОСОБА_1 отримав тілесні пошкодження, а автомобілі - механічні пошкодження.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30 листопада 2019 року, який проводився за участю понятих та участю водія ОСОБА_2 , який до завершення оформлення ДТП зник з місця пригоди, та ОСОБА_1 .

Під час огляду місця ДТП встановлено, що на час проведення огляду туман, без опадів, температура +40. Напрямок проведення огляду: вул. Садова - Вул. Литвиненко-Вольгемут, вид події: зіткнення тз; орієнтир для проведення вимірів: - межі роздільної смуги в повздовжній проекції, межі проїзної частини - в поперечній проекції; обстановка не змінювалась; місце ДТП - ділянка дороги, проїзна частина, наявна горизонтальна ділянка, пряма в плані; вид покриття - асфальтобетонне, мокре та чисте; нерівностей та пошкоджень дорожнього покриття не виявлено, призначено для руху в двох напрямках; число смуг в напрямку проведення огляду 4, зустрічного напрямку 4; дорожня розмітка 1.1, 1.5, 1.16.3, 1.20 ПДР України; до проїзної частини примикають: ліворуч та праворуч - бордюрний камінь, розділова смуга (трав`яна); на даній дільниці рух не регулюється; дорожні знаки - 5.26 ПДР України, темна пора доби, освітлення міським електроосвітленням, прилади відеоспостереження не виявлено, загальна видимість з увімкненим ближнім світлом фар приблизно 80 м, з увімкненими дальнім світлом фар приблизно 100; об`єктів, що обмежують оглядовість робочого місця водія у напрямку руху, праворуч та ліворуч не виявлено; слідів, що свідчать про переміщення об`єктів не виявлено; транспортний засіб № 1 - водій ОСОБА_1 автомобіль «Лексус» державний номерний знак НОМЕР_1 , транспортний засіб № 2 - водій ОСОБА_2 автомобіль «Фольксваген» державний номерний знак НОМЕР_2 ; локалізація пошкоджень на транспортних засобах:

- транспортний засіб № 1 - на поверхні якого наявні механічні пошкодження, а саме: деформація переднього правого крила, пошкодження правої блокфари, пошкодження переднього бамперу, пошкодження диску правого колеса, розбортування колеса, пошкодження кріплення переднього колеса, пошкодження кріплення лівої передньої блокфари, пошкодження переднього вітрового скла;

- транспортний засіб № 2 - на поверхні якого наявні механічні пошкодження, а саме: деформація передньої лівої та задньої дверцят, пошкодження лівого порогу з його деформацією, пошкодження скла на передніх правих дверцятах, пошкодження переднього бамперу у правій його частині; гальмівна система у двох транспортних засобах при натисканні на педаль гальмів остання пружна та не провалюється; рульове керування не перевірялось у зв`язку з пошкодженням; колеса і шини: транспортний засіб № 1 - колесо, яке знаходиться на передній вісі тз справа - розбортироване, сліди шин не виявлені, інших слідів на дорожньому покритті не виявлено, наявні відокремлені від транспортних засобів частини - осип скла, уламки пластику, відокремлені елементи транспортних засобів,; на місці ДТП наявні сліди контактної взаємодії ТЗ з бордюрним каменем, металевим відбійником (ас. 17-25).

Зі схеми ДТП вбачається, що проїзна частина вул. Л._Вольгемут-вул. В.Кільцева дорога-вул. Садова складається з 4 смуг руху, ширина третьої смуги 3,7, четвертої смуги - 3,8 м, а також є п`ята смуга - шириною 3,8 м, призначена для руху автомобілів для здійснення розвороту. Також на схемі відображена зелена зона, яка починається за смугою розвороту по напрямку руху автомобіля «Лексус», та з лінії, яка відокремлює четверту та п`яту смуги руху, має бордюрний камінь, на якому зафіксовані сліди контакту автомобіля «Фольксваген», та металеві відбійники, які висотою 0,6 м та знаходяться на відстані: перший 5.9 м від внутрішнього краю бордюрного каменю по ходу руху транспортних засобів, другий на відстані 2.5 м від першого, з якими також відбувся контакт автомобіля «Фольксваген». Автомобіль «Фольксваген» знаходиться на зеленій зоні, ширина якої 22 м, на відстані 28.8 м від внутрішнього краю бордюрного каменю по напрямку руху автомобіля «Лексус», на відстані від металевого відбійника - переднє праве колесо 3.6 м та заднє праве колесо 3.8 м. Автомобіль «Лексус» знаходиться під кутом до смуги руху, по якій він рухався, на відстані 4,3 м від металевого відбійника, який знаходиться ближче до зустрічної смуги руху, ліве переднє колесо - 13.9 м, ліве заднє колесо - 11.7 м від точки внутрішнього краю бордюрного каменю (ас. 16).

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , наданих останнім 20 грудня 2019 року, 29 листопада 2019 року о 23.30 год. він рухався на автомобілі «Лексус» ( НОМЕР_3 ) по Великій кільцевій дорозі в бік Жулян від вул. Курбаса в крайньому лівому ряду. Водій «Фольксвагена» ОСОБА_2 , порушуючи ПДР, мав намір розвернутися з другого ряду, розпочав маневр не завчасно, при розвороті вдарив його ( ОСОБА_1 ) автомобіль, при цьому заподіяв йому тілесні ушкодження, після чого його, як потерпілого, госпіталізували до Київської обласної лікарні. Швидкість руху до моменту зіткнення становила 50 км/год. (ас. 7).

Згідно з первинними поясненнями ОСОБА_2 , наданими одразу після ДТП, 29 листопада 2019 року об 11 год. він керував автомобілем «Фольксваген гольф», прямував з роботи до дому. Перестроюючись з полоси, з якої він рухався 40 км/год. на іншу, його вдарили з великою швидкістю. На його думку, мінімум 100-120 км/год. (ас. 26).

Зі змісту первинних пояснень ОСОБА_5 , який їхав на пасажирському сидінні в автомобілі «Лексус», наданими одразу після ДТП, 29 листопада 2019 року о 23.20 год. вони їхали у своєму ряду. Різко з правого ряду повернув автомобіль «Фольксваген». Вони спробували уникнути контакту, але було пізно. Водій на «Фольксвагені» завчасно не увімкнув сигнальний маячок повороту, таким чином трапилося ДТП (ас. 27).

Згідно з рапортом працівника поліції встановлено, що 29 листопада 2019 року о 23.24 год. надійшло повідомлення зі служби 102, що 29 листопада 2019 року о 23.23 год. за адресою: Святошинський район, м. Київ, вул. Зодчих, буд. 30, біля ТЦ «Апрель». Лексус НОМЕР_1 , Фольксваген НОМЕР_2 , заявник просить швидку, травма шиї, заявник ОСОБА_1 (ас. 30).

Опитаний 6 грудня 2019 року ОСОБА_2 вказав про те, що 29 листопада 2019 року приблизно об 11 год. вечора він керував автомобілем «Фольксваген гольф» державний номер НОМЕР_2 , що належить йому на правій приватної власності. Автомобіль був у технічно справному стані. Його стаж водія 6 років. Стан здоров`я та самопочуття було добре. В алкогольному та наркотичному сп`яніння не перебував. Приблизно об 11 год. вечора, виїхавши з заправки (БРСМ), що знаходиться на об`їзній дорозі, він рухався в напрямку торгового центу (Магелан). Проїхавши міст швидкісного трамваю, не доїжджаючи до заправки «Екстра», почав здійснювати маневр перестроювання з самої крайньої смуги (правої) в ліву для розвороту. В момент перестроювання із смуги в смугу він, неодноразово оглядаючи, чи не має перешкод, здійснював дані маневри. При перестроюванні в крайню ліву смугу для здійснення в подальшому розвороту, він побачив далеко позаду автомобіль, але йому здалося, що відстань була достатньою. Коли він перестроювався в крайню ліву смугу, то почав здійснювати розворот в дозволеному на це місці при швидкості 40 км/год. В момент початку здійснення повороту він відчув сильний удар в ліву частину свого автомобіля. Після удару його відкинуло на газон, що розділяє дорогу. Вийшовши з автомобіля, він по ліву руку від себе на цьому ж газоні побачив автомобіль «Лексус», і зрозумів, що це він ударив його автомобіль. Водій та пасажир автомобіля Лексус також вийшли з автомобіля самостійно. Ні у себе, ні у водія «Лексуса» фізичних ушкоджень він не побачив. Далі вони почали розмовляти про наявність або відсутність у них страховок. Приблизно через 10 хвилин прибула патрульна поліція. На вимогу працівників поліції він надав всі необхідні документи. Після відібрання пояснень він очікував приблизно до першої години ночі, щоб забрати машину. Працівник поліції повідомив йому, що машину він не зможе забрати, оскільки приїхала швидка допомога, а тому машина буде забрана на штрафмайданчик. На запитання, чи зможе він відійти, йому було повідомлено, що так. Жодних пропозицій, які стосуються перевірки на стан сп`яніння, запропоновано не було. Він пішов до квартири, де тимчасово проживав. Зранку побачив пропущений телефонний дзвінок, після чого дізнався. що він повинен був знаходитися на місці ДТП (ас. 32).

За результатами інспектором УПП у м. Києві складені протоколи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 та щодо ОСОБА_1 .

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 255400 від 19 грудня 2019 року, складеного щодо ОСОБА_2 , 29 листопада 2019 року о 23.30 год. в м. Києві по вул. Кільцева дорога (навпроти будинку № 30 по вул. Зодчих») водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Фольксваген Гольф номерний знак НОМЕР_2 при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю Лексус номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , що рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.1, 1103 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП (ас. 1).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 № 255579 від 20 грудня 2019 року, складеного щодо ОСОБА_1 , 29 листопада 2019 року о 23.30 год. в м. Києві по вул. Кільцева дорога (навпроти будинку № 30 по вул. Зодчих») водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Лексус номерний знак НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, при виникненні небезпеки, а саме автомобіля Фольксваген номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , не зменшив швидкості аж до зупинки, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем Фольксваген під керуванням водія ОСОБА_2 при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 12.1, 12.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (ас. 2).

Згідно з висновком експерта за результатами проведення автотехнічної експертизи від 7 квітня 2020 року № 6288/20-52, за матеріалами справи встановлено, що дана ДТП сталась в населеному пункті, на момент ДТП ділянка проїзної частини знаходилась у мокрому стані (згідно протоколу огляду місця ДТП). Протилежні напрямки руху на даній ділянці поділені конструктивно виділеною розділювальною смугою. По напрямку руху ТЗ проїзна частина поділена на смуги руху, що позначені переривчастою лінією горизонтальної дорожньої розмітки 1.5 р. 34 ПДР України. Також на ділянці скоєння даної ДТП наявна горизонтальна дорожня розмітка 1.1, 1.16.3, 1.20 р. 34 ПДР України та дорожній знак 5.26 «Місце для розвороту» р. 33 ПДР України. Максимальна дозволена швидкість руху на даній ділянці 50,0км/год. (максимальна дозволена швидкість руху в межах населеного пункту позначеного знаком 5.45 р. 33 ПДР України, дані про інші обмеження швидкості в матеріалах справи відсутні).

Автомобіль Volkswagen під керуванням водія ОСОБА_2 рухався від автозаправної станції з крайньої правої смуги руху в місце для розвороту перетинаючи смуги руху попутного напрямку.

В такій дорожній обстановці водій автомобіля Volkswagen ОСОБА_2 повинен був дати дорогу ТЗ, які рухались по смузі руху, на яку він мав намір перелаштуватись.

Для довідки: згідно з п. 1.10 ПДР України:

дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість;

Отже, в даній дорожній обстановці, водій автомобіля Volkswagen ОСОБА_2 з урахуванням приведеного вище терміну, повинен був надати перевагу в русі автомобілям, що рухаються по смузі руху, на яку здійснював перестроювання, та не створювати своїми діями перешкоди чи небезпеки для їх руху.

В даній дорожній обстановці, з технічної точки зору водію автомобіля Volkswagen ОСОБА_2 необхідно було діяти у відповідності з вимогами п.п.

10.3, 10.4 ПДР України, згідно з якими:

- п. 10.3 ПДР: У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися...

- п. 10.4 ПДР: Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється повороту разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот...

В свою чергу, в даній дорожній обстановці з технічної точки зору, водію автомобіля «Лексус» ОСОБА_1 необхідно було керуватись вимогами п. 12.4 ПДР України, а з моменту виникнення небезпеки для руху - вимогами п. 12.3 ПДР України, згідно з якими:

- п. 12.4 ПДР: У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

- п. 12.3 ПДР: У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

В рамках даного дослідження за обсягом наданих на дослідження матеріалів справи, визначити фактичну швидкість руху автомобіля Лексус та Volkswagen, а також встановити розташування місця зіткнення ТЗ відносно меж проїзної частини неможливо, через відсутність об`єктивної слідової інформації на схемі ДТП, зокрема слідів коліс автомобіля Лексусу, осипу уламків скла та деталей, тощо, та через некоректну фіксацію вказаної вище слідової інформації.

Оскільки за наданими матеріалами наявні дані (покази) щодо перевищення швидкості руху автомобіля Лексус, а встановити експертним (розрахунковим) шляхом фактичну швидкість руху автомобіля Лексус за обсягом наданих на дослідження матеріалів справи неможливо, тому в даному випадку, до уваги приймались пояснення обох водіїв - учасників даної ДТП, а саме згідно пояснень водія ОСОБА_2 про те, що автомобіль Лексус до зіткнення ТЗ рухався з перевищенням швидкості руху, та згідно пояснень водія ОСОБА_1 про те, що до зіткнення ТЗ він рухався зі швидкістю 50км/год.

Оскільки в наданих на дослідження матеріалах справи відсутні кількісні параметри зближення ТЗ з моменту виникнення небезпеки для руху водію ОСОБА_1 до моменту зіткнення (фактичне розташування місця зіткнення ТЗ відносно елементів дороги, поперечне та повздовжнє розташування автомобілів в момент початку маневрування водієм автомобіля Volkswagen відносно меж проїзної частини, час, що минув з моменту початку маневру до моменту зіткнення, фактична швидкість руху автомобілів перед контактуванням відстань, яку подолав автомобіль Volkswagen з моменту виникнення небезпеки для руху, тощо), тому визначити технічну можливість у водія ОСОБА_1 уникнути даного зіткнення неможливо.

Отже, визначити технічну можливість у водія автомобіля Лексус ОСОБА_1 уникнути зіткнення з автомобілем Volkswagen неможливо через відсутність кількісних параметрів зближення ТЗ до зіткнення. А відтак, оцінити дії водія ОСОБА_1 відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України, та встановити чи є в його діях невідповідності, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП з технічної точки зору, за обсягом наданих на дослідження матеріалів також неможливо.

Оскільки в наданих на дослідження матеріалах справи відсутня слідова інформація, по якій можливо б було встановити експертним (розрахунковим) шляхом фактичну швидкість руху автомобіля Лексус, тому здійснити оцінку дій водія ОСОБА_1 відповідно до вимог п. 12.4 ПДР України не можливо, разом з тим, оцінка показів водіїв в частині швидкості руху автомобіля Лексус та оцінка на основі цих даних дій водія ОСОБА_1 відповідно до вимог п. 12.4 ПДР України не потребує застосування спеціальних знань та може бути здійснена судом самостійно.

Оскільки за наданими матеріалами наявні дані (покази) щодо перевищення швидкості руху автомобіля Лексус, та відсутній повний комплекс кількісних параметрів зближення ТЗ до зіткнення, тому в категоричній формі експертним (розрахунковим) шляхом встановити чи мав водій автомобіля Volkswagen ОСОБА_2 технічну можливість уникнути ДТП неможливо.

А відтак, оцінити дії водія ОСОБА_2 відповідно до вимог п.п. 10.3, 10.4 ПДР України, та встановити, чи є в його діях невідповідності, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП з технічної точки зору, за обсягом наданих на дослідження матеріалів також неможливо (ас. 51-55).

Надані під час апеляційного розгляду фото, на яких зафіксовані місце розташування автомобілів після ДТП та наявні у них пошкодження (ас. 83-86, 92-94), а також фотозображення місця ДТП з Гугл-карт (ас. 95-96), підтверджують обставини зафіксовані на схемі ДТП, а також у протоколі огляду місця ДТП.

Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ДТП є помилковим та спростовуються наявними у справі доказами.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Частиною 1 пункту 10.3 Правил дорожнього руху України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Згідно з п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Вимогами п. 12.3 ПДР України передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що водій ОСОБА_2 здійснював перестроювання зі смугу в смугу, намагаючись здійснити розворот, що не заперечувалось ісамим ОСОБА_2 у письмових поясненнях, наявних у справі.

При цьому відповідно до п. 10.1 ПДР України ОСОБА_2 зобов`язаний був переконатися, що його маневр перестроювання буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Проте, згідно з відомостями, зафіксованими у протоколі огляду місця ДТП, схемі ДТП, фотозображеннями, а також з урахуванням локалізації та характеру ушкоджень на транспортних засобах, апеляційний суд доходить висновку, що водієм ОСОБА_2 порушені вимоги п. 10.1 ПДР України, та сукупність вказаних відомостей свідчить про те, що зіткнення транспортних засобів відбулося, коли автомобіль під керуванням ОСОБА_2 перебував під кутом до проїзної частини у четвертій смузі руху, по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , намагаючись уникнути зіткнення та змінюючи напрямок руху ліворуч, зіткнувся з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 , отримавши пошкодження правої передньої сторони, а автомобіль під керуванням ОСОБА_2 - лівої сторони автомобіля. Внаслідок зіткнення автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 , , перебуваючи правим кутом автомобіля на рівні кута зеленої зони, змінивши напрямок руху, здійснив правою передньою частиною автомобіля зіткнення з бордюрним каменем та, продовжуючи рух, здійснив контакт з металевим відбійником, про що свідчать пошкодження на передній частині правого боку автомобіля Фольксваген, зафіксовані у протоколі огляду місця ДТП та фотозображеннях.

Що стосується порушень з боку водія ОСОБА_1 п. 12.1, 12.3 ПДР України, то наявні матеріали справи не містять беззаперечних, допустимих, достатніх доказів на підтвердження зазначених обставин.

Наявність або відсутність в діях обох водіїв інших порушень Правил дорожнього руху України, виходить за межі обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення щодо обох водіїв, і не може бути предметом як розгляду в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, оскільки суд першої інстанції розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а суд апеляційної інстанції в межах прийнятого судом першої інстанції судового рішення та апеляційної скарги.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, апеляційний суд доходить висновку, що саме порушення п. 10.1 ПДР України, допущені водієм ОСОБА_2 під час здійснення перестроювання з метою подальшого розвороту, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 29 листопада 2019 року приблизно о 23.30 год. в м. Києві по вул. Кільцева дорога (навпроти будинку № 30 по вул. Зодчих»), внаслідок чого автомобілі Фольксваген під керуванням ОСОБА_2 та Лексус під керуванням ОСОБА_1 отримали механічні пошкодження, а відтак, ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Разом з тим, враховуючи, що з моменту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, пройшло більше 3 місяців, відповідно до положень ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення не може бути накладено на винну особу, у зв`язку з чим провадження у справі щодо ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо ОСОБА_1 , враховуючи, що нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з недоведеністю винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 № 255579 від 20 грудня 2019 року, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Таким чином, за обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення, постанови суду - скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 30 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим за ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, - скасувати.

Прийняти нову постанову:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 № 255579 від 20 грудня 2019 року.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва