ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І.А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2020 р. Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А. за участю правопорушника ОСОБА_1 та його захисника Сененко К.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 вересня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп. судового збору.

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 09.08.2019 року о 05:25 год. в м. Черкаси по вул. Сумгаїтська, 19, керував автомобілем ВАЗ - 21011 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у лікаря нарколога, висновок № 612, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_1 на неодноразові виклики не з`являвся, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить особистий підпис в протоколі про адміністративне правопорушення та поштове повідомлення, з заявами та клопотаннями не звертався.

Згідно ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 вересня 2019 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 23.09.2019 року, правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить:

-поновити строк для подачі апеляційної скарги та скасувати постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.09.2019 року;

- закрити провадження в даній справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП та звільнити останнього від сплати судового збору.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що, вказана постанова винесена з порушенням норм процесуального права, при цьому суд розглянув справу поверхнево і формально, не допитавши учасників в судовому засіданні, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Вказує, що в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення стану сп`яніння у водіїв, лікарі не відібрали для аналізу крові, слини чи змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя чи рук, а також не надали йому висновок щодо результатів медичного огляду.

Зазначає, що розгляд справи та проголошення рішення суду 23.09.2019 року відбулося без його присутності та те, що жодних повісток про виклик до суду він не отримував, таким чином був позбавлений права на захист, а також можливості надати пояснення та докази своєї невинуватості.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його захисника,які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги правопорушника ОСОБА_1 приходжу до висновку, що апеляційні скарга не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 вересня 2019 року, оскільки про існування оскаржуваної постанови суду йому стало відомо лише 16.03.2020 року, після отримання постанови про виконавче провадження, а це є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді першої інстанції є обґрунтованою не в повному обсязі.

Так, суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 09.08.2019 року о 05:25 год. в м. Черкаси по вул. Сумгаїтська, 19, керував автомобілем ВАЗ - 21011 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у лікаря нарколога, висновок № 612, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними матеріалами справи:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 309321 від 09.08.2019 р., де зазначено, що ОСОБА_1 09.08.2019 року о 05:25 год. в м. Черкаси по вул. Сумгаїтська, 19, керував автомобілем ВАЗ - 21011 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у лікаря нарколога, висновок № 612, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.1);

- даними висновку КЗ «ЧОНД» №612 від 09.08.2019 року, відносно гр.. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування в закладі охорони здоров`я КЗ «ЧОНД».(а.с.2);

- даними відеоматеріалів нагрудних камер відеоспостереження патрульних поліції, наданих за запитом Черкаського апеляційного суду від 21.04.2020 року, з яких вбачаються всі обставини адміністративного правопорушення та складеного відповідного протоколу.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, у відповідності до вимог п.2.5. ПДР України та ч.1 ст. 130 КУпАП, правопорушника притягнуто до відповідальності за відмову від проходження в установленому законом порядку огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння, а не за керування транспортним засобами особою в стані сп`яніння.

Виходячи з цього, ОСОБА_1 зобов`язаний був пройти на вимогу працівника поліції огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння або на місці зупинки транспортного засобу, або в медичній установі, на що останній відмовився в закладі охорони здоров`я КЗ «ЧОНД».

Невизнання ним своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини не спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, а також не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі про невідповідність часу складення протоколу є необґрунтованими. Так, дійсно, в протоколі вказано час 06 годин 07 хвилин, а в матеріалах справи (відеоматеріали) містяться дані про час 06 годин 32 хвилини, при цьому суд апеляційної інстанції вважає, що час 06 годин 07 хвилин є часом початку складення адміністративного протоколу, тому ніяких невідповідностей в даному випадку не існує.

Доводи апелянта про те, що в протоколі місцем його складання є м. Черкаси, проспект Хіміків, 62, а насправді протокол складено в м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, 19, також є необґрунтованим. Суд апеляційної інстанції вважає, що у даному випадку, особою що складала протокол допущена описка, яка ніяким чином не впливає на правильність прийнятого рішення по суті та не спростовує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта про порушення права на захист ( не роз`яснене право на захист), він не відмовлявся від проходження освідування, а лише не зміг здати біологічні зразки аналізів, а також йому не видано копію медичного висновку, є також необґрунтованим.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснені його права, передбачені ст.. 63 Конституції України та ст.. 268 КупАП, про що свідчить його особистий підпис.

З відеозапису нагрудних бодікамер патрульних поліції вбачається, що на пропозицію лікаря - нарколога пройти освідування, ОСОБА_1 відповів : «відмовляюсь здавати аналізи».

Стороною апелянта не надано належних доказів невидачі висновку лікаря - нарколога, при цьому суд апеляційної інстанції вважає, що видача або невидача даного висновку ніяким чином не впливає на законність прийнятого судового рішення.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу в сумі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп.

Суд апеляційної інстанції вважає, що з мотивувальної частини постанови суду слід виключити вказівку суду про відмову від проходження освідування в присутності двох свідків. Також слід виключити з сьомого абзацу мотивувальної частини постанови суду посилання, як на доказ вини ОСОБА_1 - письмових пояснень свідків.

Приймаючи рішення про зміну постанови судді від 23.09.2019 року, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування у лікаря - нарколога в КЗ «ЧОНД» і в даному випадку склал правопорушення є закінченим, тому є зайвою вказівка на відмову від проходження освідування в присутності свідків.

За таких обставинах постанова суду першої інстанції від 23.09.2019 року підлягає зміні, а апеляційна скарга правопорушника ОСОБА_1 до часткового задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 вересня 2019 року - задовольнити частково.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 вересня 2019 року, відносно ОСОБА_1 - змінити.

Виключити з другого абзацу мотивувальної частини суду, вказівку суду про відмову від проходження освідування в присутності двох свідків.

Виключити з сьомого абзацу мотивувальної частини постанови суду посилання, як на доказ вини ОСОБА_1 - письмові пояснення свідків.

В решті постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.09.2019 року - залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок