провадження № 3/243/1428/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2020 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Мірошниченко Л.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого ФОП ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду надійшов адміністративний матеріал з протоколом про адміністративне правопорушення серія АПР18 №734351 від 25.03.2020 року, з якого вбачається, що 25.03.2020 року о 15 годині 40 хвилин ОСОБА_1 знаходився в приміщенні магазину Євростандарт, що розташований за адресою: м. Слов`янськ, вул. Свободи, 41 здійснював реалізацію будівельних матеріалів, чим порушив п. 2.2 протоколу №9 від 17.03.2020 року Слов`янської постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, за що передбачено покарання за ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину не визнав, зазначив, що в зазначений у протоколі час, він дійсно продав невідомому чоловіку дерев`яну накладку, однак здійснив продаж за межами магазину Євростандарт, що розташований за адресою: м. Слов`янськ, вул. Свободи, 41.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Так, згідно диспозиції статті 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином, диспозиція ст.44-3КУпАП є бланкетною нормою, яка вимагає посилань на певні, нормативно встановлені правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, які передбачені Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог протоколу № 9 Слов`янської міської ради від 17.03.2020 року, а саме п.2.2 протоколу, але згідно положень ст. 44-3 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 5 КУпАП сільські, селищні, міські, обласні ради мають право приймати в межах, що визначаються законами, рішення з питань боротьби зі стихійним лихом і епідеміями, які передбачають за їх порушення адміністративну відповідальність, а також рішення з питань боротьби з епізоотіями, за порушення яких відповідальність встановлено статтею 107 цього Кодексу.

Сільські, селищні, міські ради встановлюють відповідно до законодавства правила, за порушення яких адміністративну відповідальність передбачено ст.ст. 152,159, 182 цього Кодексу.

Слід зазначити, що на теперішній час на території Донецької області діють військово-цивільні адміністрації, що утворились як тимчасовий вимушений захід з елементами військової організації управління для забезпечення безпеки та нормалізації життєдіяльності населення в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації», для виконання повноважень місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених цим Законом, в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема в районі проведення антитерористичної операції можуть утворюватися військово-цивільні адміністрації.

Військово-цивільні адміністрації - це тимчасові державні органи у селах, селищах, містах, районах та областях, що діють у складі Антитерористичного центру при Службі безпеки України (у разі їх утворення для виконання повноважень відповідних органів у районі проведення антитерористичної операції) або у складі Об`єднаного оперативного штабу Збройних Сил України (у разі їх утворення для виконання повноважень відповідних органів у районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях) і призначені для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення безпеки і нормалізації життєдіяльності населення, правопорядку, участі у протидії актам збройної агресії, диверсійним проявам і терористичним актам, недопущення гуманітарної катастрофи в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема проведення антитерористичної операції.

Військово-цивільні адміністрації району, області - це тимчасові державні органи, що здійснюють на відповідній території повноваження районних, обласних рад, державних адміністрацій та інші повноваження, визначені цим Законом.

Військово-цивільні адміністрації населених пунктів - це тимчасові державні органи, що здійснюють на відповідній території повноваження сільських, селищних, міських рад, районних у містах рад, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах рад та голів та інші повноваження, визначені цим Законом.

Пунктом 12 ст. 3 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» визначено, що повноваження військово-цивільних адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У пункті 2 ст. 4 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» зазначено, що військово-цивільні адміністрації населених пунктів здійснюють делеговані повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законами України.

Аналізуючи наведені норми закону, суддя доходить до висновку, що військово-цивільні адміністрації це тимчасові органи місцевого самоврядування, які при здійснені своєї діяльності повинні керуватися Законом України «Про місцеве самоврядування».

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про місцеве самоврядування» постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. За результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації. Висновки і рекомендації постійної комісії приймаються більшістю голосів від загального складу комісії і підписуються головою комісії, а в разі його відсутності - заступником голови або секретарем комісії. Протоколи засідань комісії підписуються головою і секретарем комісії. Висновки і рекомендації постійної комісії, протоколи її засідань є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Рекомендації постійних комісій підлягають обов`язковому розгляду органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами, яким вони адресовані. Про результати розгляду і вжиті заходи повинно бути повідомлено комісіям у встановлений ними строк.

Тобто, міська постійна комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Слов`янської міської ради не є органом місцевого самоврядування, її рішення носять рекомендаційний характер і не є обов`язковими для їх розгляду громадянами.

Відповідно до ст.26 ч.1 п.45 «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання прийняття у межах, визначених законом, рішень з питань боротьби зі стихійним лихом, епідеміями, епізоотіями, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність. Прийняття таких рішень є виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад.

Також суддя звертає увагу, що у ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, при цьому в пункті 1 вказаної статті зазначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

З огляду на наведені норми права, будь-які протоколи засідання обласної чи міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій не є рішенням органу місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином суддя доходить висновку, що в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 вказане невірне посилання на конкретну норму закону щодо дотримання вимог в умовах карантину, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28 жовтня 2003 року у справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia), заява № 589973/00); п. 109 рішення від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99); п. 54 рішення від 23 вересня 1998 року у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Викладене вище свідчить про те, що ОСОБА_1 не вчиняв дій, за які, в розумінні диспозиції ст.44 -3 КУпАП, настає адміністративна відповідальність за цим законом, а саме не порушував правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, як це вказано у протоколі.

Статтею 7 КУпАП, передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю , за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суддя дійшов висновку про те, що протокол складено неправомірно, тому провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247, 284 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Слов`янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Л.Є. Мірошниченко