Справа № 465/7578/19 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 33/811/437/20 Доповідач в 2-й інстанції: Калиняк О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі:

судді Калиняк О.М.

з участю захисника ОСОБА_1 Т.В.

представника потерпілого Гораля Т.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою захисника Савки Т.В. на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 11 березня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 11 березня 2020 року

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення попередження.

ОСОБА_2 визнана винною у тому, що вона 11 грудня 2019 року ухилилась від виконання передбачених ст. 150 СК України батьківських обов`язків , що проявилось у тому, що остання протягом тривалого часу не займалась належним вихованням свого малолітнього сина - ОСОБА_3 , 2006 року народження.

В апеляційній скарзі захисник Савка Т.В. просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 184 КУпАП на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в її діях події і складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: ОСОБА_2 не визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки вона належним чином виконує свої батьківські обов`язки не тільки відносно старшого сина ОСОБА_3 , але й відносно двох інших дітей. 27 грудня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який 06 грудня 2018 року рішенням Франківського районного суду м. Львова було розірвано. У шлюбі з ОСОБА_4 народилося троє дітей - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Для того, щоб забезпечити належний матеріальний добробут собі та дітям, наприкінці грудня 2018 року ОСОБА_2 поїхала на роботу в Польщу. В цей час діти залишилися проживати разом з колишнім чоловіком. Перебуваючи за межами України, вона постійно висилала на ім`я колишнього чоловіка грошові кошти. Відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Повернувшись в липні 2019 року з Польщі, ОСОБА_2 неодноразово зверталася до колишнього чоловіка з вимогою надати їй дітей для проживання, однак він відмовлявся надавати дітей. Щодо вчинення перешкод у спілкуванні з дітьми, та застосування з цього приводу колишнім чоловіком щодо неї фізичного насильства, ОСОБА_2 зверталася і до органу опіки піклування Франківської РА ЛМР і до поліції, що підтверджується відповідними письмовими відповідями з вказаних органів. Станом на сьогоднішній час у провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітніх дітей. В оскаржуваній постанові суд дійшов до висновку про те, що ОСОБА_4 позбавляє її можливості здійснювати свої батьківські обов`язки щодо виховання сина ОСОБА_7 , однак незважаючи на те, визнав її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, хоча її дії не підпадають під ознаки дій викладених в диспозиції вказаної статті. Як вбачається із змісту протоколу, в такому не вказано в повному обсязі суть адміністративного правопорушення (конкретно у чому полягає невиконання батьківських обов`язків, від виконання яких обов`язків ухилилася ОСОБА_2 ), а викладено в загальних рисах, без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП. Тому протокол не може бути належним та допустимим доказом у даній справі. Відомості, викладені в протоколі, суперечать один одному й у них відсутній будь-який логічний зв`язок. Зокрема, в протоколі зазначено, що адміністративне правопорушення було вчинене 11.12.2019, в той же час зазначено про те, що ОСОБА_2 тривалий час не виконуються належним чином батьківські обов`язки. Можна зробити висновок про те, що інспектором поліції при складанні протоколу не встановлено часу вчинення адміністративного правопорушення, хоча саме час є однією з істотних ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції захисник Савка Т.В. апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви.

Представник потерпілого ОСОБА_4 апеляційну скаргу заперечив та пояснив, що ОСОБА_2 у вересні 2018 року пішла з дому й з грудня 2018 року між ними був розірваний шлюб. ОСОБА_2 поїхала до Польщі та жодної участі у вихованні дітей не брала; повернулася в липні 2019 року, проте обов`язок по вихованню дітей не здійснювала. З старшим сином ОСОБА_7 з вересня 2018 року ОСОБА_2 не спілкувалася. Старший син на неї ображений. Дітьми займається виключно він ( ОСОБА_4 ). З вересня 2018 року по квітень 2019 року вона отримувала кошти на дітей, але йому не передавала.

Заслухавши захисника Савку Т.В. на підтримку апеляційної скарги, представника потерпілого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що постанову судді слід скасувати, а справу направити Франківському ВП ГУ НП у Львівській області через районний суд для належного оформлення з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи суддя повинен перевірити правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 від 24.12.2019, складеному інспектором ЮП Франківського ВП ГУ НП у Львівській області Дмитриком А., зазначено, що 11 грудня 2019 року ОСОБА_2 ухилилась від виконання передбачених ст. 150 СК України батьківських обов`язків, що проявилось у тому, що остання протягом тривалого часу не займалась належним вихованням свого малолітнього сина ОСОБА_3 , 2006 року народження, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП настає у випадку ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення від 24.12.2019 щодо ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

У протоколі не зазначено суті правопорушення, а саме: не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, яка б відповідала диспозиції ч.1 ст. 184 КУпАП. Всупереч вимогам ст. 256 КУпАП у протоколі не зазначено конкретні дії/бездіяльність винної особи, які становлять об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

У протоколі також не зазначено час вчинення правопорушення (тобто, коли саме було вчинено діяння, яке за своїм змістом становить невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей), а вказівка у протоколі на те, що «11.12.2019 ОСОБА_2 ухиляється від виконання…батьківських обов`язків», а в подальшому «протягом тривалого часу не займалася належним вихованням…», є незрозумілою, суперечливою і не відповідає вимогам закону щодо зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення часу вчинення правопорушення.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП залишилась поза увагою суду першої інстанції й унеможливлює постановлення у справі законного й обґрунтованого судового рішення.

За змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і без усунення зазначених вище недоліків протоколу розгляд справи є неможливим, постанова судді підлягає скасуванню з поверненням матеріалів Франківському ВП ГУ НП у Львівській області.

Керуючись ст.ст. 278, 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Савки Т.В. задоволити частково.

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 11 березня 2020 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 184 КУпАП повернути Франківському ВП ГУ НП у Львівській області через Франківський районний суд м. Львова для належного оформлення.

Суддя О.М.Калиняк