Номер провадження: 33/813/659/20
Номер справи місцевого суду: 947/6576/20
Головуючий у першій інстанції Борщов І.О.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 947/6576/20

Одеській апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участі секретаря судового засідання - Бикової К.А.,

особи, які прийняли участь у судовому засіданні:

- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

- захисник - адвокат Поливана Анастасія Сергіївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 122 КУпАП,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп..

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 14.03.2020 року о 21:20 годині водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos, державний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Інглезі, в порушення п.10.3 Правил дорожнього руху України був неуважним, не впевнився в безпеці свого маневру та при зміні напрямку руху, а саме перестроюванні на іншу смугу, не надав перевагу в русі транспортному засобу Nissan Maxima, державний знак НОМЕР_2 , який рухався праворуч в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, створивши перешкоду, змусивши водія іншого транспортного засобу різко гальмувати та подавати звуковий сигнал, щоб уникнути зіткнення.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 323915 від 14 березня 2020 року, передбачене ч. 2 ст. 124 КУпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом першої інстанції не було повно та всебічно досліджено матеріали справи.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції формально підійшов до встановлення обставин справи, що мають значення для розгляду даної справи. Судом першої інстанції було застосовано надто сувора міра відповідальності, як вид адміністративного стягнення, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців за таке правопорушення. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що громадянин ОСОБА_1 негативно характеризується за місцем роботи чи проживання, раніше притягувався до адміністративної чи будь-якої іншої відповідальності передбаченої законом, або інші фактичні дані чи обставини, які в своїй сукупності надали б суду дійти висновку про особу правопорушника і тим самим обрання більш суворого виду стягнення.

Апелянт зазначає, що він працює водієм вже тривалий час і дана робота є для нього єдиним джерелом доходу. Іншої спеціальності чи іншого місця роботи ОСОБА_1 не має, окрім влаштуватись на роботу водієм.

З огляду на вищевказане, апелянт просить постанову Київського районного суду м. Одеси від 13.04.2020 року скасувати та закрити провадження у справі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Поливана А.С. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, які прийняли участь у розгляді справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що факт скоєння ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №323915 (а. с. 1), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а. с. 2), письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а. с. 3).

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення не конкретизовнано, а саме апеляційна скарга містить низку посилань на норми діючого законодавства, між тим не містить доводів щодо їх застосування. Апеляційна скарга не містить доводів, а матеріали справи не містять доказів щодо спростування вищевказаний встановлених судом обставин, якими підтверджується винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Отже вимога апеляційної скарги про закриття провадження у справі за відсутності в діях апелянта ознак адміністративного правопорушення не підлягає до задоволення.

Між тим, відповідно до ст. 23 КУпАП передбачається, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Як випливає зі змісту оскарженої постанови, обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 35 КУпАП, судом першої інстанції встановлено не було. Обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності або ж інші фактичні дані чи обставини, що в сукупності надали б суду можливість обґрунтовано дійти висновків про особу порушника, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Перевіряючи доводи поданої апеляційної скарги, в частині призначення покарання, приходжу до висновку, що призначене покарання за скоєне правопорушення є через мірно тяжким.

Так, ОСОБА_1 при розгляді справи провину не визнав. Однак, суд першої інстанції не дав оцінку тому, що ОСОБА_1 працює водієм і дана робота є для нього єдиним джерелом заробітку. Позбавлення апелянта права керування транспортними засобами може призвести до несприятливих матеріальних наслідків, що відповідно поставить його та його родину у скрутне матеріальне становище. Будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення не було встановлено.

В зв`язку з вищенаведеним, прихожу до висновку про можливість зміни призначеного покарання з позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на штраф у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 680 грн..

Відповідно до ст. 294 КУпАП, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право змінити оскаржувану постанову, в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, не посилюючи накладене судом першої інстанції стягнення.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 122 КУпАП, в частині накладення стягнення - змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі - 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп..

В решті постанову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін