Справа № 162/140/20 Провадження №33/802/227/20 Головуючий у 1 інстанції:Гладіч Н. І.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Мазурика П.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 25 лютого 2020 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, ID -карта НОМЕР_2 , студента 25 групи М, Любешівського технічного коледжу ЛНТУ, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 29 грудня 2019 року близько 23 години 30 хвилин в смт. Любешів на вул. Магістральній, Любешівського району Волинської області, керував автомобілем марки "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, таким чином, скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що працівниками поліції порушено вимоги інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» оскільки, огляд проведено в лікарні, а не на місці зупинки, а також порушення законодавства при складанні вказаного протоколу. Докази, наявні в матеріалах справи, вважає неналежними та недопустимими, такими, що здобуті з порушенням вимог законодавства, вказує, що його двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за одне і теж саме порушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Мазурика П.А., які подану апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

ОСОБА_1 своєї винуватості у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та, відповідно, вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнає.

Проте факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №220185 від 19 лютого 2020 року (а.с.1), поясненнями ОСОБА_1 , в яких зазначено, що 29.12.2019 року в центрі с. Тоболи випив пиво, після чого їхав в смт. Любешів, де був зупинений працівниками поліції (а.с.8-9), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,(а.с.6-7), наявним у матеріалах справи відеозаписом з боді-камер працівників поліції (а.с.28), рапортами працівників поліції (а.с.10), висновком на стан алкогольного сп`яніння №194 від 29 грудня 2019 року, в якому констатовано факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння (а.с.3).

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі щодо порушення працівниками поліції порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння, апеляційним судом не беруться до уваги, оскільки останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, який був складений в присутності двох свідків (а.с.4), після чого останній був направлений працівниками поліції в установленому законом порядку для проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я (а.с.5), де добровільно пройшов огляд та погодився з результатами, про що свідчить його підпис в висновку КП «Любешівська центральна лікарня, згідно якого підтверджено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння (а.с.3).

Посилання ОСОБА_1 про притягнення його двічі до адміністративної відповідальності за одне і теж саме порушення до уваги апеляційним судом не приймаються, адже такі доводи спростовується наявною в матеріалах справи постановою судді Любешівського районного суду Волинської області від 20.01.2020 року (а.с.17-18), якою провадження щодо нього закрито за реабілітуючою обставиною, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, через неналежну кваліфікацію його дій у частині викладення фабули проступку при складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта, викладені в апеляційній скарзі стосовно порушення правил підсудності розгляду даних матеріалів про адміністративне правопорушення до уваги апеляційним судом не береться, оскільки відповідно до ст.276 КУпАП, справи про адміністративне правопорушення розглядаються за місцем вчинення цього порушення, і в даному випадку це смт. Любешів.

Інші доводи, викладені в апеляційний скарзі, під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про порушення водієм пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, правильними.

Відповідно до вимог статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На думку апеляційного суду, накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та наведені ним в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення цією особою адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, шляхом закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 25 лютого 2020 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк