Єдиний унікальний номер судової справи 678/522/20
Номер провадження № 3-678-250/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року смт. Летичів

Суддя Летичівського районного суду Хмельницької області Лазаренко А.В., розглянувши адміністративну справу №1667, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

28.05.2020 року до суду для розгляду надійшов адміністративний матеріал з Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серія ДПР18 №376303 від 24.05.2020 року, 24.05.2020 року о 02 год. 10 хв. на а/д М-12, 300 км., ОСОБА_1 керував т.з. Yamaha, б/н, без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, також не зареєстрованим у встановленому порядку у сервісному центрі чим порушив п. 2.1А та п. 30.1 Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення суд вважає, що такі підлягають поверненню органу, який її порушив.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У ст. 245 КУпАП вказано, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, наведені вимоги закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та оформленні матеріалів справи не дотримані.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно ч. 2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення виповнилось 17 років, тобто він є неповнолітнім і на підставі ч. 2 ст. 13 КУпАП підлягає адміністративній відповідальності.

У ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання.

В ч. 3 ст. 256 КУпАП зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що неповнолітній ОСОБА_1 надав пояснення поліцейському по суті порушення та безпосередньо у протоколі самостійно вказав: «посвідчення водія не отримував, мопед не зареєстрований тому, що МРЕО не працює під час карантину».

Водночас, у ч. 2 ст. 33 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

Вжите у ч. 2 ст. 33 Закону України «Про Національну поліцію» словосполучення «проведення опитування неповнолітніх» відрізняється від словосполучень у ст. 256 і ст. 268 КУпАП «подати пояснення» і «давати пояснення».

Здійснюючи судове провадження щодо неповнолітніх у кожному окремому випадку суд зобов`язаний дотримуватися принципу найкращих інтересів дитини, закріпленого в ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, який полягає в тому, що якщо певна правова норма може по-різному тлумачитися, застосуванню підлягає те тлумачення, яке найкращим чином відповідає інтересам дитини.

Суд переконаний, що слова «опитування» і «пояснення», в контексті розгляду даної справи про адміністративне правопорушення відносно неповнолітнього, мають одне і те ж значення і свідчать про виклад своєї позиції по суті справи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зі змісту протоколу вбачається, що пояснення неповнолітнім записані власноручно, однак складення протоколу перебуває в сфері службових повноважень поліцейського.

У зв`язку з цим саме поліцейський запропонував надати пояснення неповнолітньому.

У преамбулі Декларації прав дитини, яка прийнята Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 1386 (XIV) від 20 листопада 1959 року, зазначено, що дитина внаслідок її фізичної і розумової незрілості потребує спеціальної охорони і піклування, зокрема належного правового захисту, до і після народження.

Враховуючи зазначене суд вважає, що надання пояснень неповнолітнім під час складення протоколу про адміністративне правопорушення згідно ст. 256 КУпАП повинно узгоджуватись із положеннями ч. 2 ст. 33 Закону України «Про Національну поліцію» щодо проведення опитування неповнолітнього тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

Зі змісту норм КУпАП випливає, що протокол про адміністративне правопорушення має бути складений на місці вчинення правопорушення, тобто одразу після виявлення поліцейським факту правопорушення.

Однак, в даному випадку має бути дотримана належна правова процедура щодо притягнення неповнолітнього до адміністративної відповідальності, яка включає стадію складання протоколу.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що пояснення у неповнолітнього були відібрані в нічний час без участі батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога, що не дає суду можливості належним чином розглянути дану справу і оцінити належним чином надані докази.

Суд також враховує, що протокол відносно неповнолітнього складено у нічний час - о 02 год. 30 хв. за відсутності свідків.

Крім того, поліцейським неповнолітньому ОСОБА_1 інкриміновано вчинення двох правопорушень - за ч. 6 ст. 121 і ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

В ч. 1 ст. 9 КУпАП вказано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Тобто, виходячи зі змісту наведених правових норм випливає, що у разі вчинення однією особою кількох адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена різними нормами КУпАП, протоколи складаються щодо кожного з вчинених правопорушень.

Такий висновок підтверджує й форма протоколу про адміністративне правопорушення, адже вона не передбачає зазначення декількох правопорушень, які вчинені однією особою.

У зв`язку із зазначеним, суд вважає, що в даному випадку має бути складено 2 окремих протоколи про вчинення неповнолітнім ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Суд позбавлений можливості усунути сукупність вищезазначених порушень закону, адже не може перебирати на себе не властиву йому функцію висунення обвинувачення і зібрання доказів, в свою чергу суд повинен розглянути справу повно та всебічно, встановити усі обставини і лише на підставі цього прийняти законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має прийняти рішення і у разі встановлення винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, накласти на неї адміністративне стягнення. В такому випадку суд має врахувати дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі й ті, які її характеризують.

Проте, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно неповнолітнього ОСОБА_1 не містять даних, які його характеризують.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року судам роз`яснено, що визнати правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

У п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» №11 від 17.10.2014 року судам роз`яснено, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що сукупність вищезазначених обставин, які мають суттєве значення, перешкоджають повному та всебічному розгляду справи, поліцейським не дотримані вимоги КУпАП та інших законодавчих актів при оформленні матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення, а тому наявні підстави для повернення матеріалів справи щодо неповнолітнього ОСОБА_1 для належного оформлення органу, який її порушив.

При доопрацюванні матеріалів справи про адміністративне правопорушення органу, який її порушив необхідно усунути вищенаведені недоліки з урахуванням вимог ст. 38 КУпАП щодо строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 245, 256, 278, 280, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу №1667 (протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №376303 від 24.05.2020 року) про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, повернути Управлінню патрульної поліції в Хмельницькій області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: А.В. Лазаренко