ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2020 Справа №607/6780/20
провадження № 3/607/2640/2020
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., під час розгляду матеріалів, що надійшли від Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 1831 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі КУпАП/,

встановила:

28 березня 2020 року було встановлено те, що із червня 2019 року по лютий 2020 року ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , внаслідок чого утворилась заборгованість, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих на те суду причин.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 ст. 6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У цьому контексті слід зазначити, що ОСОБА_1 було достеменно відомо про наявність у суді адміністративних матеріалів щодо нього, оскільки про дату, час та місце їх розгляду, котрий мав відбутись 08 травня 2020 року о 09 год. 30 хв., він був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу. Останнє хоча і повернулось до суду після судового засідання, однак з відміткою про отримання судової повістки ОСОБА_1 . У судове засідання він не з`явився, не повідомивши про причини неявки.

У подальшому, ОСОБА_1 було направлено судову повістку з зазначенням нової дати судового розгляду, 22 травня о 09 год. 30 хв., 12 червня 2020 року о 09 год. 30 хв. Водночас таке ж повідомлення було розміщено на офіційному веб-сайті суду.

Однак і у ці судові засідання він не з`явився, не повідомивши про причини неявки.

Таким чином судом було вжито усіх передбачених законом заходів, щодо повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, а дії останнього, котрий знаючи про те, що судом здійснюється провадження у його справі, не цікавиться ним, розцінюю як зловживання своїми процесуальними правами, а тому вважаю, що розгляд даної справи слід провести за відсутності ОСОБА_1 .

Вина останнього у вчиненому доводиться матеріалами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-даними, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 545333 від 28 березня 2020 року;

-фотокопією судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2020 року, згідно якого, окрім іншого, вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_2 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття;

-копією постанови про відкриття виконавчого провадження № 59759360 від 09 серпня 2019 року з примусового виконання зазначеного вище судового наказу;

-розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, з якого вбачається, що сукупний розмір заборгованості ОСОБА_1 , станом на 27 березня 2020 року, становив 8 182,2 грн., тобто перевищував суму платежів за шість місяців;

-заявою та поясненнями ОСОБА_4 від 27 березня 2020 року про те, що ОСОБА_1 жодного разу не сплатив аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_2 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 28 березня 2020 року.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1831 КУпАП, тобто, несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи таке стягнення, враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, і вважаю за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Керуючись ст.ст. 33, 401, 1831 ч. 1, 221, 283, 284, 294 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1831 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк у 120 /сто двадцять/ годин.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420 /чотириста двадцять/ грн. 40 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяН. П. Воробель