Справа № 409/787/20
Провадження №3/409/220/20
П О С Т А Н О В А

"14" травня 2020 р. Білокуракинський районний суд Луганської області

Суддя Білокуракинського районного суду Максименко О.Ю., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Білокуракинського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заїківка Білокуракінського району Ворошиловградської області, громадянина України, працюючого водієм в ТОВ «ЛЕО», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Казанківським РВ УМВС України в Миколаївській області, 26.11.1996 року; РНОКПП: НОМЕР_2 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

В с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 14.04.2020 року о 09 годині 45 хвилин в смт Білокуракине керував автомобілем ВАЗ 2131, державний номерний знак НОМЕР_3 по вул. Центральній, 28, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде небезпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію водію автомобіля ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_4 , який рухаючись в попутному напрямку різко змінив напрямок руху та скоїв наїзд на огорожу. При ДТП автомобіль ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_4 , отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вину за ст. 124 КУпАП він не визнає. 14.04.2020 року в робочий час поїхав зі своїм начальником ОСОБА_2 по справах. Рухаючись по вул. Центральній Білокуракинського району Луганської області, він ввімкнув правий поворот та почав маневр повороту, в той час в його автомобіль ззаду врізався автомобіль ВАЗ 2107. На його думку, водій автомобіля ВАЗ 2107 не дотримався швидкісного режиму та почав виконувати обгін з правої стороиі, що й спричинило ДТП.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він працює водієм в Білокуракинському РЕМ. З ОСОБА_1 працюють разом. Того дня йшов по алейці до гаражів, почув визг коліс, коли обернувся, то побачив, що в автомобіль ВАЗ 2131, який виконував маневр повороту вправо, врізався автомобіль ВАЗ 2107, який почав виконувати маневр обгону з правої сторони. Правий поворот на автомобілі ВАЗ 2131 був ввімкнений, навіть продовжував мигати після ДТП.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він працює начальником Білокуракинського РЕМ. З ОСОБА_1 працюють разом. Був робочій день, потрібно було поїхати та забрати причіп у ОСОБА_3 Пересуваючись по вул. Центральній смт Білокуракине, водій ОСОБА_1 ввімкнув правий поворот та коли почав маневр повороту, почув визг коліс, зправа в них врізався автомобіль ВАЗ 2107. Водій даного автомобіля не дотримався дистанції, належної швидкості, почавши виконувати обгін з правої сторони, саме це й спричинило ДТП.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , переглянувши відеозапис ДТП, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до показів свідків та відеоматеріалу, водій автомобіля ВАЗ 2131, номерний знак НОМЕР_3 рухався по вул. Центральній смт Білокуракине. Водій ввімкнув правий поворот (це видно на відео) та почав маневр повороту вправо. Позаду нього, на достатньо великій швидкості рухався автомобіль ВАЗ 2107, водій якого, не переконавшись в безпеці та не дотримуючись певного швидкісного режиму, пішов на обгін автомобіля ВАЗ 2131 з правої сторони, в результаті чого скоїв наїзд на огорожу, при цьому зіткнувшись з автомобілем ВАЗ 2131.

При цьому, перед здійсненням повороту праворуч у водія автомобіля ВАЗ 2131, номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_1 будь-яких перешкод для здійснення цього маневру не було, даний маневр не створював небезпеку іншим учасником руху та був цілком безпечним.

Тобто, суд приходить до висновку, що ДТП сталося з вини водія автомобіля ВАЗ 2107.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Тому, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП України.

Керуючись ст.ст. 1, 124, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О. Ю. Максименко