Провадження № 3/243/60/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Ільяшевич О.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Слов`янського відділу головного управління національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

11 жовтня 2019 року о 09 годині 10 хвилин біля будинку 5 по вул. Добровольського м. Слов`янська Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA державні номери НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння(запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду та продуття алкотестеру «Драгер» відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

11 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення Серія: БР № 016755, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому останньому під підпис були роз`яснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, та положення статті 63 Конституції України.

ОСОБА_1 до суду були надані письмові пояснення, згідно із якими останній пояснив, що 11 жовтня 2019 року, приблизно о 09 год. 10 хвилин в районі Слов`янського міськрайнного суду по вул. Добровольського м. Слов`янська, працівником поліції безпідставно було зупинено автомобіль SKODA OCTAVIA державні номери НОМЕР_2 , так як відповідно до статті 35 Закону України «Про національну поліції» поліцейський не проінформував його про конкретну причину зупинки їм транспортного засобу, крім того по відношенню до нього протокол про адміністративне правопорушення правил ПДР не складався або постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не виносилася. Після чого працівник поліції за особистим переконанням порахував, що він керував даним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, і запропонував йому пройти медичний огляд. При цьому не роз`яснив який саме і з якою метою він збирається проводити медичний огляд, а також не проінформував його про порядок застосування спеціального технічного засобу та не пред`явив сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Щодо свідків, повідомив, що вони свої підписи поставили лише після того, як працівник поліції заповнив майже всі графи протоколу про адміністративне правопорушення, тобто не усвідомлювали сенсу того, що відбувається. Дані порушення законності підтверджуються даними викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення. Звертає увагу, що навіть на виконання вимог ст. 266 КУпАП працівник поліції після складання протоколу не знайшов підстав вважати, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння і в зв`язку з чим не усунув від керування транспортним засобом. Також, працівник поліції напрямок на огляд, передбачений додатком № 1 Інструкції, не складав, про що в протоколі серії БР № 016755 не відобразив, в зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що він ухилявся від його проходження в установленому законному порядку. Після чого, ОСОБА_1 було повернуто водійське посвідчення, реєстраційний талон на транспортний засіб і він продовжив рух на автомобілі в своєму напрямку. У зв`язку з чим вважає, що підозра відносно нього про перебування в стані алкогольного сп`яніння, а також вимоги про проходження медичного огляду цілком і повністю безпідставні.

Згідно із змістом протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 016755 від 11 жовтня 2019 року складеного уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку, згідно із яким 11 жовтня 2019 року о 09 годині 10 хвилин біля будинку 5 по вул. Добровольського м. Слов`янська Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA державні номери НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння(запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду та продуття алкотестеру «Драгер» відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3);

Згідно із доданими до протоколу про адміністративне правопорушення письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які показали, що 11 жовтня 2019 року при зупиненні ОСОБА_1 було виявлено такі ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Свідки зазначили що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі(а.с. 3);

У судовому засіданні був досліджений також представлений відеозапис який міститься на лазерному диску, на якому видно, що ОСОБА_1 , який керував автомобілем SKODA OCTAVIA д/н НОМЕР_2 , в присутності свідків відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та проходженні в медичному закладі.

Особою, щодо якої складений протокол про адмінравопорушення,подані суду письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5 , в яких зазначено що вони були присутні при складанні протоколу та можуть ствердити, що бачили, що при складанні протоколу ОСОБА_1 обурювався щодо порушення його прав при зупинці, що йому не було надано можливості пройти медогляд на місці, у зв`язку з чим, він відмовився від проходження медогляду у медичному закладі.

Адміністративним порушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є окремим складом адмінправопорушення, передбаченим ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України № 1452/732 від 09 листопада 2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Пунктами 15,16 розділу ІІІ цієї Інструкції передбачено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, на підставі якого видається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України від 24 лютого 1995 року № 114/38/15-36-18). Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення суд має право виносити одну з таких постанов:

а) про накладення адміністративного стягнення;

б) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 КУпАП;

в) про закриття справи.

Аналіз вказаної норми КУпАП дозволяє дійти висновку, що закриття справи неможливо поєднати із накладенням адміністративного стягнення чи застосуванням заходів впливу.

Суттю провадження є розгляд справи, який складається із:

а) здійснення юридичної оцінки зібраних матеріалів;

б) повного та всебічного дослідження матеріалів справи;

в) встановлення об`єктивної істини у справі;

г) винесення рішення (постанови, ухвали) і доведення їх до відома учасників провадження.

Завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення, як випливає із ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Кодекс України про адміністративні правопорушення чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави стверджувати про відсутність у суду необхідності з`ясовувати і встановлювати вину особи в постанові про закриття провадження.

Відсутність висновків про винуватість у постанові про закриття провадження у справі на підставі закінчення строків накладення адміністративних стягнень не є перепоною для притягнення до інших видів відповідальності, як-то цивільної та/або дисциплінарної, або ж для встановлення законності адміністративного переслідування.

Аналіз діючого законодавства дозволяє дійти до висновку, що закриття провадження по справі за п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП перш за все свідчить про відмову держави від притягнення особи до адміністративної відповідальності, а одночасне визнання винності особи у вчиненому правопорушенні і закриття справи за вищезазначених про порушення права людини на справедливий суд та презумпції невинуватості.

При цьому суд зазначає, що незважаючи на певну аналогію розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності та справ про притягнення до кримінальної відповідальності, умови за якими передбачено закриття кримінального провадження у зв`язку із закінчення строків давності якісно відрізняються від умов, визначених ст. 247 КУпАП, оскільки у ст. 49 КК України застосовані такі конструкції, як «особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки…», тобто саме цією застосованою мовною конструкцією законодавець чітко визначає обов`язок суду встановити наявність вини у вчиненні злочину, на відміну від мовної конструкції, застосованої у ст. 247 КУпАП «провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю…».

Такий висновок суду щодо неможливості встановлення вини особи під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, узгоджується також із роз`ясненнями Вищого адміністративного суду України наведеними в науково-консультативному висновку.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП, суд закриває справу у зв`язку із закінченням строків притягнення до адмінправопорушення.

При цьому сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.

Аналіз згаданих норм дозволяє дійти висновку про те, що незважаючи на закінчення строків розгляду справи про притягнення до адмінвідповідальності, судом повинні бути перевірені доводи особи, яка наполягає на правомірності своєї поведінки.

Суд зазначає, що під час судового розгляду справи, судом були перевірені належним чином доводи особи, щодо якої було складено протокол про притягнення до адмінвідповідальності, про необхідність закриття справи на підставі п.1 ст. 227 КУпАП, у зв`язку із недоведеністю в його діях події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Із відеозапису та письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 видно, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медогляду на стан сп`яніння на місці та в медичному закладі, що стало підставою для складання протоколу про адмінправопорушення.

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 щодо того, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, оскільки з боку працівників поліції йому не було роз`яснено причину зупинку, а також не надано відомості про алкотестер, оскільки вони спростовуються вищенаведеними відеозаписом та письмовими поясненнями свідків.

Щодо поданих особою, відносно якої складений протокол, письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , суд не приймає їх до уваги, оскільки свідки не були допитані судом безпосередньо в судовому засіданні, при цьому на відміну від письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не відібрані посадовою особою та відповідно до положень КУпАП.

Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів дозволяє дійти висновку про причетність ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже підстав для закриття справи на підставі п.1 ст. 247 КУпАП судом не знайдено.

Разом з тим, в судовому засіданні достовірно встановлено, що на момент розгляду справи строки накладення адмінстягнення, передбачені ст. 38 КУпАП закінчилися.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

За таких обставин суд, не вирішуючи питання про винуватість особи у вчиненому, вважає, що дану справу слід провадженням закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, на підставі ст. ст. 38, п. 1 ст. 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП - провадженням закрити, у зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до суду Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Ольга Віталіївна Ільяшевич