ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2020 року 3/425/539/20

425/1167/20

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі головуючого судді Коваленка Дениса Сергійовича, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ),

в с т а н о в и в :

До Рубіжанського міського суду Луганської області, 21 квітня 2020 року надійшов протокол серії ГП № 133506 від 14 квітня 2020 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами.

Аргументи ОСОБА_2 в особі поліцейського, який склав протокол, полягали у тому, що 14 квітня 2020 року о 10 годині 52 хвилини, за адресою: вулиця Володимирська, 28 міста Рубіжне, ОСОБА_1 перебував у громадському місці, а саме: на стаціонарно обладнаній зупинці маршрутних транспортних засобів без захисної маски та без будь-яких документів що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, чим порушив Правила щодо карантину людей передбаченого статтею 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та встановлених підпунктом 1 та підпунктом 16 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 та підпункту 1 пункту 1 та підпункту 15 пункту 1 розпорядження Голови Луганської обласної державної адміністрації № 285 від 08 квітня 2020 року. А за це, передбачена адміністративна відповідальність статтею 44-3 КУпАП.

Позиція ОСОБА_1 (з матеріалів справи). Захисна маска була в нього в кармані, так як він курив сигарету, а документів не взяв із собою, тому що не знав, що під час карантину їх треба носити з собою.

Оцінка суду.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

І, серед іншого, в силу положень статті 44-3 КУпАП, адміністративним правопорушенням являється порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказані положення, на момент складання поліцейським протоколу (14 квітня 2020 року) дійсно були пов`язані із підпунктом 1 пункту 2 та підпунктом 16 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», оскільки саме ними було встановлено, що до 24 квітня 2020 року на території України заборонено з 6 квітня 2020 р. перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно, а також перебувати на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус.

Отже положення статті 44-3 КУпАП, у сукупності із статтею 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" (яка давала право Кабінету Міністрів України вводити карантин на території України, з відповідними правилами) у їх поєднанні із положеннями підпункту 1 пункту 2 та підпункту 16 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211, і були тим "законом", що визначав певне діяння (знаходження у громадському місці без вдягнутої захисної маски чи респіратора), як адміністративне правопорушення.

Тому поліцейськими було правильно визначено закон, який встановлював, що вчинене ОСОБА_3 діяння (в частині перебування в громадському місці без вдягнутої захисної маски чи респіратора) було адміністративним правопорушенням і що саме цим законом була встановлена адміністративна відповідальність за його вчинення.

Що стосується того факту, що ОСОБА_4 знаходився на вулиці без документів, які посвідчують особу, то таке діяння суд не вважає адміністративним правопорушенням, передбаченим статтею 44-3 КУпАП, у зв`язку із наступним.

За положеннями статті 44-3 КУпАП, адміністративним правопорушенням, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , являється порушення не будь-яких правил, а саме правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, об`єктивною стороною цього правопорушення є: або порушення правил щодо карантину людей, або порушення санітарно-гігієнічних правил і норм, або порушення санітарно-протиепідемічних правил і норм, які при цьому (тобто, кожне з яких), передбачене Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб" чи іншими актами законодавства, а також порушення рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами (як окреме діяння).

Поліцейський вважає, що ОСОБА_4 порушив саме правила карантину людей, які встановлені статтею 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та підпунктом 1 і 16 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Дійсно, названою постановою в Україні введено карантин, на час дії якого, з 6 квітня 2020 року, заборонено перебувати на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус.

Разом з цим суд враховує і одразу відзначає, що в силу положень частини 4 статті 29 та частини 1 статті 1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" вказану постанову прийнято з метою встановлення карантину, а названий закон дає повноваження Кабінету Міністрів України встановлювати тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки виключно з метою і на час впровадження карантину.

Але під карантином закон передбачає адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Отже не зважаючи на те, що правопорушенням, передбаченим статтею 44-3 КУпАП, дійсно є порушення людиною правил щодо карантину, не будь-яке діяння буде складом правопорушення за цією статтею, а виключно те, що являє собою порушення адміністративних та медико-санітарні заходів, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб (оскільки саме так, визначає карантин частина 1 статті 1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб").

З огляду на що, суд констатує, що порушення людиною правила щодо перебування на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, не є порушенням правил щодо карантину людей, оскільки хоча це і адміністративний захід, його застосування чи не застосування жодним чином не може запобігати поширенню особливо небезпечної інфекційної хвороби, якою безперечно є COVID-19 (з огляду на визначення цієї хвороби у частині 1 статті 1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та офіційну статистику хворих як в Україні, так і у світі).

Тому, суд хоча і погоджується із тим, що ОСОБА_4 був на вулиці без документів, що посвідчують його особу, підтверджують громадянство чи спеціальний статус, таке діяння не містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП, в частині порушення правил карантину людей.

Що стосується вчиненого ОСОБА_3 діяння (в частині перебування в громадському місці без вдягнутої захисної маски), то тут суд виходить з наступного.

Як вже було відзначено судом, положення статті 44-3 КУпАП, у сукупності із статтею 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" (яка давала право Кабінету Міністрів України вводити карантин на території України, з відповідними правилами), і саме у їх поєднанні із положеннями підпункту 1 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», були тим "законом", що визначав певне діяння (знаходження у громадському місці без вдягнутої захисної маски чи респіратора), як адміністративне правопорушення.

А підпункт 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» був тим конкретним актом, який у поєднанні з положеннями статті 44-3 КУпАП, встановлював адміністративну відповідальність.

Але, постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 положення пункту 2 із постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» були виключені.

Отже, фактично, було скасовано той акт, який встановлював адміністративну відповідальність за знаходження у громадському місці без вдягнутої захисної маски чи респіратора.

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. А згідно з пунктом 6 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Тому, оскільки було скасовано той акт, який встановлював адміністративну відповідальність, а на думку поліцейського ОСОБА_4 порушив саме цей акт, провадження у справі щодо нього, по вказаному діянню, слід закрити.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому враховуючи, що судом прийнята постанова про закриття провадження, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 40-1, 173, 221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд,

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) закрити.

Постанову може бути оскаржено ОСОБА_1 шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та Управлінню патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції.

Суддя Д.С.Коваленко