Справа № 202/2886/20
Провадження № 3/202/1519/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Волошин Є.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов адміністративний матеріал відповідно до якого 04 травня 2020 року о 19 годині 45 хвилин, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 допустив перебування свого малолітнього сина ОСОБА_2 , 2012 року народження, якому немає 14 років, в громадському місці без супроводу батьків, чим порушив вимоги підпункту 3 пункту 2 Постанови КМУ від 11.03.2020 №211, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 28.05.2020, 12.06.2020, 16.06.2020 не з`явився, повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Статтею 277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно положень закріплених в ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 04 травня 2020 року інспектором з ЮП СП Індустріального ВП ДВП ГУНП Шведовою О.Ю. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП, відповідно до якого останній 04 травня 2020 року о 19 годині 45 хвилин, за адресою: АДРЕСА_2 , допустив перебування свого малолітнього сина ОСОБА_2 , 2012 року народження, якому немає 14 років, в громадському місці без супроводу батьків, чим порушив вимоги підпункту 3 пункту 2 Постанови КМУ від 11.03.2020 №211.

Відповідно до пп.3 п.2 постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року №211, із змінами внесеними згідно Постанови №332 від 04.05.2020 забороняється до 11 травня 2020 р. перебування в громадських місцях осіб, які не досягли 14 років, без супроводу батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів, інших осіб відповідно до закону або повнолітніх родичів дитини.

У національному законодавстві термін громадське місце наведений у Законі України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення».

Статтею 13 вищевказаного Закону фактично визначено, що є громадськими місцями, де забороняється куріння тютюнових виробів, а також електронних сигарет і кальянів, це є ліфти, таксофони, приміщення та території закладів охорони здоров`я, приміщення та територія навчальних закладів, дитячі майданчики, приміщення та території спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд та закладів фізичної культури і спорту, під`їзди житлових будинків, підземні переходи, транспорт загального користування, що використовується для перевезення пасажирів, приміщення закладів ресторанного господарства, приміщення об`єктів культурного призначення, приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ, стаціонарно обладнані зупинки маршрутних транспортних засобів, приміщення підприємств, установ та організацій усіх форм власності, приміщення готелів та аналогічних засобів розміщення громадян, приміщення гуртожитків, в аеропорти та вокзали, до яких вулиця не відноситься.

На Урядовому порталі Єдиного веб-порталу органів виконавчої влади України 04 квітня 2020 року Департаментом комунікацій Секретаріату Кабінету Міністрів України опубліковано роз`яснення до постанови КМУ від 11.03.2020 №211. В даному роз`ясненні міститься наступне визначення: громадське місце - це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони. Також це: ліфти і таксофони; приміщення та території закладів охорони здоров`я; приміщення та території навчальних закладів; дитячі майданчики; приміщення та території спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд та закладів фізичної культури і спорту; під`їзди житлових будинків; підземні переходи; транспорт загального користування, що використовується для перевезення пасажирів; приміщення закладів ресторанного господарства; приміщення об`єктів культурного призначення; приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ; стаціонарно обладнані зупинки маршрутних транспортних засобів тощо. Опосередковано громадські місця також визначаються у статті 178 Кодексу: вулиці, закриті спортивні споруди, сквери, парки, всі види громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення). Перелік громадських місць може бути розширений органами місцевої влади.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані, які б підтверджували той факт, що будинок АДРЕСА_2, де 04 травня 2020 року о 19 годині 45 хвилин, ОСОБА_1 допустив перебування свого малолітнього сина ОСОБА_2 , 2012 року народження, без супроводу батьків, є громадським місцем.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

На підставі вище викладеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП, а тому провадження у справі за даною статтею підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.44-3,247,280,283,284,294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Волошин Є.В.