Справа № 264/4372/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2020 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Матвєєва Юлія Олександрівна, розглянувши у м.Маріуполі матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не працює, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , за ст. 124, 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 01 липня 2020 року о 08 годині 50 хвилин біля будинку № 45 по вул.Станціонній в Кальміуському районі м.Маріуполя, керуючи автомобілем «ВАЗ 21011» державний номерний знак НОМЕР_1 , був неуважним та не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу при зустрічному переїзді та скоїв зіткнення з автомобілем «Daewoo Nubira», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .. У результаті зіткнення автомобілі отримали технічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.3,2.3б Правил дорожнього руху України. Крім того, ОСОБА_1 , після зіткнення з вказаним автомобілем, залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.2.10а Правил дорожнього руху України.

Правопорушник в судовому засіданні частково підтвердив обставини, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення. Так, на складній частині дороги по вул..Станціонній в м.Маріуполі, дійсно при повороті, стався легкий дотик між автомобілями. Він зупинився для огляду пошкоджень на автомобілях, обгородив ситуацію з водієм автомобіля «Daewoo Nubira» та було вирішено, що автомобілі мають легкі подряпини, які уникнуть після пасерування автомобілів. Оскільки пошкодження автомобілів були незначними, вони вирішили, що самостійно усунуть пошкодження на автомобілях та викликати поліцію є недоцільним. Наполягав на тому, що з місця ДТП він не скривався та надав письмові пояснення свідка.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, суд вважає необхідним об`єднати матеріли про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в одне провадження.

Так, відповідно до п.13.3 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Згідно п.2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний зокрема бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.2.10а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний зокрема негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується фото таблицею та актом огляду транспортного засобу, письмовими поясненнями учасників ДТП ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , схемою місця ДТП від 01 липня 2020 року та відеозаписом.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху в Україні (п.2.3б, п.13.3) не виконав, внаслідок чого вчинив правопорушення передбачені ст. 124 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що провина порушника доведена в повному обсязі, а дії правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, як порушення Правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортного засобу.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі викладеного, вважаю необхідним піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Між тим, суд критично оцінює надані матеріали щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст..122-4 КУпАП.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №296396 надано копію протоколу про адміністративне правопорушення за ст..124,126 ч.1 КУпАП, копію акту огляду транспортного засобу ВАЗ21011, письмові пояснення водія ОСОБА_2 , копію схеми місця ДТП від 01 липня 2020 року, а також відеозапис та письмові пояснення самого ОСОБА_1 , відповідно до яких останній наполягає на тому, що він не залишав місця ДТП, оскільки дійшов згоди із іншим водієм та подряпини на автомобілях є незначними.

Крім того, судом досліджено письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , який підтвердив, що пригода сталася на повороті обмеженої видимості, відбувся затир бампером та дверима автомобіля, після чого виникли легкі подряпини, які усуваються шляхом полірування. Водії спілкувалися з приводу пригоди та водій автомобіля «ВАЗ 21011» не покидав місця пригоди.

Отже, будь-яких переконливих належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 свідомо та навмисно залишив місце пригоди, матеріали справи не містять.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст. ст.7, 36, 122-4, 124, 247, 252,283,284 КУпАП, ст. 4 ч. 2 Закону України «Про судовий збір», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП України (264/4372/20, 3/264/2327/2020) та справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП України (264/4373/20, 3/264/2328/2020), та присвоїти єдиний номер провадження № 3/264/2327/2020 (№ 264/4372/20).

ОСОБА_1 визнати винуватим в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП України закрити внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Суддя: Ю. О. Матвєєва