П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи що надійшли з УПП в Закарпатській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк АДРЕСА_1 за ч. 1ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №305080 від 19.09.2020 вбачається, що 19.09.2020 о 02 год. 59 хв. в м. Ужгород, вул. Грушевського, 61, гр. ОСОБА_1 , керувала т.з. «Порше Каєн Турбо» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, огляд проводився за допомогою алкотестеру «Драгер-6820» в присутності двох свідків, результат позитивний і склав 1,53 проміле, казаним порушила вимоги 2.9 А ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду за адресою проживання, повідомленою в протоколі порушником, обставини, які б свідчили про поважність причин її неявки, суду невідомі. Представник ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, обставини, які б свідчили про поважність причин його неявки, суду невідомі.

Отже, суд вжив усі можливі способи сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а така поведінка особи щодо свідомого ухилення від явки на виклик до суду свідчить про її злісне ухилення від суду та про намагання уникнути відповідальності за вчинене.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не вжила заходів для явки до суду, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП суд розглядає справу у відсутності ОСОБА_1 , оскільки належним чином повідомлена, остання в судове засідання не з`явилася, і така неявка вже не перша.

При цьому суд враховує, що на адресу суду були подані заперечення проти протоколу, в минулих судових засіданнях ОСОБА_1 особисто надавала пояснення, заперечувала наявність складу адміністративного правопорушення.

Від ОСОБА_1 надійшло письмове клопотання пояснення, в яких вказано, що вона із протоколом не погоджується не перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Зокрема зазначає, що порушення ПДР на які вказано як причину зупинки не вчиняла, та що проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння бажала саме у лікаря нарколога, а не на місці. ОСОБА_1 ставить під сумнів наявність сертифікату відповідності приладу «Драгер» за допомогою якого проводився огляд. Окрім того зазначила, що пройшла огляд за допомогою зазначеного алкотестеру, оскільки їй сказав так зробити поліцейський, із яким у неї особисті неприязні відносини. При цьому, ОСОБА_1 , повідомила, що в подальшому вона самостійно пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога, копію №772 від 19.09.2020, додає в додатку до клопотання-пояснення, згідно якого ознак алкогольного сп`яніння не виявлено. Щодо свідків то вони не були присутні при процедурі проходження огляду, стояли далі. Зазначила про неточності у протоколі про адміністративне правопорушення. Вказала і на те, що службу інспектор поліції ніс сам.

В попередніх судових засіданнях були допитані:

Співробітник поліції інспектор ВМАЗ УПП в Закарпатській області, лейтенант поліції ОСОБА_2 , який пояснив (особа, яка складала протокол про адімінстративне правопорушення), що у вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення день, час та місце, за вказаних у постанові про накладення до адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (копія додана до матеріалів справи), обставин ним, було зупинено т.з. «Проше Каєн Турбо» н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебувала ОСОБА_1 . Оскільки у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на місці зупинки або у лікаря нарколога. Так, водій висловила бажання проходити огляд у лікаря нарколога, однак по приїзду в ЗОНД, ОСОБА_1 повідомила, що передумала та бажає проходити огляд за допомогою приладу «Драгер». Після чого було зупинено двох свідків, у присутності яких було проведено огляд. Оскільки на приладі «Драгер» сіла батарейка, ще до проходження огляду, було забезпечено інший алкотестер «Драге». На вимогу ОСОБА_1 було надано свідоцтво яке дійсне та Сертифікат про повірку алкотестеру. ОСОБА_1 , продувала у робочій «Драгер», показники за результатами огляду був 1,53 проміле. Результат не заперечувала. Після чого було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 , в судовому засіданні повідомив, що був присутнім при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .. Памятає, як спочатку один прилад був неробочій, а потім привезли інший «Драгер». Водій продув у «Драгер». Під час чого на його думку виник конфлікт між поліцейським та водієм. Пам`ятає, що він підписував документи, але точно які сам вже не може сказати.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що був присутнім при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Водій продувала алкотестер «Драгер» біля ЗОНД, у другий драгер, оскільки перший був несправний, показники за результатами проходження огляду не пам`ятає.

В попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Вказувала, що оскільки була черга у лікаря нарколога вона продула у «Драгер», оскільки так сказав співробітник поліції.

В попередніх судових засіданнях захисник ОСОБА_1 , адвокат Співак О.М.., просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні в матеріалах докази, суд приходить до висновку, що в діях гр. України ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, її дії кваліфіковані вірно.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За статтею 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

П. 2.9.а ПДР України передбачена заборона керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" (пункт 27) роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, обов`язок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції покладається саме на водія, як особу, що керує транспортним засобом.

Для притягнення до відповідальності заст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Положеннями статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 266 КУпАП та п.1.2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 - огляд водіїв на стан сп`яніння проводиться лише у тому випадку, коли є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, п. 3. Інструкції передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103(зі змінами). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Пунктом 7 вказаної Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно достатті 266Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

В свою чергу, ст. 266 КУпАП регламентує порядок огляду водія на стан сп`яніння, зокрема передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я…

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За змістом вказаних норм підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, є відповідно засвідчений у передбачену законом порядку факт перебування особи водія в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Слід зазначити, що обов`язок особи на проходження огляду на стан сп`яніння, співвідноситься з обов`язком працівників поліції забезпечити такий огляд, як на місці зупинки так і у медичному закладі у відповідності із нормами ст. 266 КУпАП у порядку визначеному законом.

Як обов`язок пройти огляд так і відповідальність за відмову в проходженні останнього настають виключно в разі дотримання порядку такого огляду.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, тобто законодавець чітко встановив вимоги до порядку проведення огляду на стан сп`яніння, як на місці, так і в закладах охорони здоров`я, що зобов`язує співробітників поліції дотримуватись вказаного порядку, адже за ст. 19 конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , від 19.09.2020 року такі були запрошені в якості свідків при складанні адм..протоколу за ст.. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 та в їх присутності вказаний водій пройшла медичний огляд у встановленому Законом порядку за допомогою приладу «Драгер», результат огляду 1,53 проміле, що засвідчують своїм підписом вказаних поясненнях. Крім того, свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підписано Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Результат тесту огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , який проводився із використанням технічного засобу « Drager 6820», прилад №ARHJ 0271, тест №752 від 19.09.2016 року «1,53‰ проміле».

Постановою серії ДПО18 № 613753 від 19.09.2020 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 122, ч.5 ст. 121, в порядку ч.2 ст. 36 КУпАП, за керування нею 19 вересня 2020 року 02 год. 59 хв. автомобілем марки «Порше Каєн Турбо» н.з. НОМЕР_1 , по вул Грушевського, 61 в місті Ужгороді, порушуючи норми ПДР України.

Згідно розписки ОСОБА_1 19.09.2020 року підтвердила факт залишення на зберігання т.з. за адресою «Порше Каєн Турбо» н.з. НОМЕР_1 , по вул Грушевського, 61 в місті Ужгороді.

З дослідженого в судовому засіданні за участю сторін відеозапису з місця події встановлено, що працівником поліції під час спілкування з водієм виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та з`ясовувались обставини на предмет вживання спиртних напоїв та зроблено пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння. З відеозапису, крім того, слідує, що ОСОБА_1 повідомила співробітнику поліції про те, що бажає проїхати у наркодиспансер для проходження огляду на стан сп`яніння та неодноразово підтвердила своє бажання.

При цьому їй було повідомлено про наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю із порожнини рота (файл .mov). Так, працівник поліції повідомив їй що вони проїдуть до лікаря-нарколога. Крім цього, матеріали справи містять направлення на огляд водія т.з. з метою виявлення стану сп`яніння від 19.09.2020 о 03 год. 30 хв.

Згідно дослідженого відеозапису вбачається, що після приїзду до ЗОНД, ОСОБА_1 повідомила, що бажає проходити огляд не у лікаря нарколога, а за допомогою «Драгер» оскільки передумала.

При дослідженні відеозапису з боді-камер поліцейського, файл .mov, встановлено, що ОСОБА_1 , повідомила, що передумала та бажає проходити огляд за допомогою «Драгера». Вказаним відеозаписом спростовуються доводи ОСОБА_1 , про те, що поліцейський нібито наполягав на проходження огляду саме за допомогою «Драгера».

Разом із тим, при дослідженні відеозапису, файл .mov встановлено, що дійсно при спробі огляду ОСОБА_1 , за допомогою приладу «Драгер», було виявлено несправність приладу, у в`язку із чим їй було запропоновано продути в інший алкотестер «Драгер». Однак водій знову повідомила, що краще вона пройде огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога, на що поліцейський повідомив, що вони біля ЗОНД, і що вона вже відмовилася від проходження у лікаря-нарколога. Після чого поліцейський повідомив, що оскільки вона уже відмовилася від проходження огляду у лікаря нарколога, відмова від проходження огляду за допомогою алкотестеру «Драгер» буде розцінюватися як відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного спяніння. В подальшому ОСОБА_1 , погодилася пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою вказаного приладу.

Окрім того, на вимогу ОСОБА_1 , поліцейськими для огляду були надані документи що стосуються приладу «Драгер», а саме сертифікат, з яким вона ознайомлювалась.

Слід констатувати, що огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції проводився у встановленому законом порядку за допомогою алкотестеру «Драгер» у присутності двох свідків, письмові пояснення яких додано до матеріалів справи. Окрім того, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , були допитані в судовому засіданні. Обидва підтвердили їх присутність при процедурі проходження огляду водія на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер». За результатами проходження огляду показник 1,53 проміле.

Вказане спростовує доводи ОСОБА_1 , що свідки не бачили сам факт проходження огляду.

Суд визнає вищенаведені докази належними та допустимими в процесі доказування, оскільки такі здобуті уповноваженими особами, у спосіб та у порядку визначеному законом і безпосередньо стосуються обставин правопорушення. Інші доводи сторони захисту не спростовують висновків суду.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю, дії останньої працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковані вірно.

При цьому, заперечення захисника щодо невчинення її довірителем правопорушення спростовуються вищенаведеними доказами по справі і ґрунтуються виключно на його твердженнях, які жодним чином не аргументовані та не підтверджені у визначений законом спосіб.

Поряд з цим, стороною захисту не надано доказів, які б спростовували фактичні обставини справи зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписів з нагрудної камери працівника поліції, доданого до матеріалів протоколу.

Доводи сторони захисту, в тому числі, щодо місця та часу вчинення адміністративного правопорушення, складання протоколу та проведення огляду не спростовують висновків про те, що 19.09.2020 о 02 год. 59 хв. в м. Ужгород, вул. Грушевського, 61, гр. ОСОБА_1 , керувала т.з. «Порше Каєн Турбо» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, огляд проводився за допомогою алкотестеру «Драгер-6820» в присутності двох свідків, результат позитивний і склав 1,53 проміле та не є такими, що виключають висновок про доведеність події та/або складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в її діях.

Крім того, під час розгляду справи судом не встановлено порушень працівниками поліції вимог КУпАПта «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, тому інші доводи, наведені у запереченнях правопорушника, на переконання суду, є необґрунтованими.

Твердження сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення, невинуватість ОСОБА_1 , суд розцінює як її захисну позицію, спрямовану на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене.

Керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння, за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, а тому вимагає накладення відповідного адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень. Стягнення у санкції статті 130 КУпАП з кожним роком постійно суттєво посилюється і на даний час є безальтернативно суворим, тому підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в порядку ст. 22 КУпАП не вбачає.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, те, що остання раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, за відсутності обставин, що обтяжують відповідальність винного, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення нею нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, тобто в межах санкції відповідної статті КУпАП.

Щодо твердження сторони захисту про недійсність приладу «Драгер» слід зазначити наступне.

Відповідно до Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» від 15 січня 2015 року № 124-VIII (далі - Закон № 124-VIII), документ про відповідність - це декларація (в тому числі декларація про відповідність), протокол (у тому числі протокол випробувань), звіт, висновок, свідоцтво, сертифікат (у тому числі сертифікат відповідності) або будь-який інший документ, що підтверджує виконання визначених вимог, які стосуються об`єкта оцінки відповідності. А оцінка відповідності - процес доведення того, що визначені вимоги, які стосуються продукції, процесу, послуги, системи, особи чи органу, були виконані.

До матеріалів справи було додано сертифікат, згідно якого у даному випадку отримав виробник - фірма Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина. У цьому сертифікаті відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу чітко зазначено, що сертифікат видано виробнику та зобов`язано останнього забезпечити відповідність газоаналізаторів затвердженому типу та вимогам нормативних документів. Окрім того, вказаний у сертифікаті термін його дії - з 1 вересня 2014 року по 27 березня 2017 року - означає період, впродовж якого виробник зобов`язаний виготовити газоаналізатори відповідно до затвердженого типу та вимог нормативних документів і не охоплює термін їх допустимої подальшої експлуатації. Відповідно до сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки експлуатація газоаналізаторів після їх випуску пов`язана з обов`язковою їх повіркою з інтервалом в 1 рік.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

П.1 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов"язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що газоаналізатори виробництва Drager Safety AG and Co.KgaA ( Germany ) до яких відноситься і газоаналізатор Drager Alcotest 6820, який використовується патрульною поліцією та вже перебуває в експлуатації, може експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

З наданої захисником технічної документації газоаналізатора «Drager 6820», за допомогою якого проводилося освідчення ОСОБА_1 , отриманої у відповідь на адвокатський запит, вбачається, що остання повірка робочого стану вимірювальної техніки (калібрування приладу) до моменту огляду на стан алкогольного сп`яніння яка проводилась 09.10.2019, чинним є до 09.10.2020 року. Таким чином, суду не наведено жодних належних обґрунтувань щодо несправності станом на 19.09.2020 року технічного приладу «Драгер», який використовувався при освідуванні.

Суд критично відноситься до твердження адвоката, та самої ОСОБА_1 , стосовно того, що газоаналізатор «Drager Alcotest 6820» за допомогою якого було проведено огляд на стан її сп`яніння, своєчасно не пройшов калібрування, оскільки міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747, вказаний інтервал становить 1 рік.

ОСОБА_1 , подано разом із письмовими клопотаннями - поясненнями і копію протоколу медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголя та стану спяніння №772 від 19.09.2020. Так, у клопотанні ОСОБА_1 , вказує на те, що згідно зазначеного протоколу, у неї ознак алкогольного сп`яніння не виявлено, а тому із результатами огляду на стан алкогольного спяніння проведеного поліцейськими вона не погоджується.

Разом з тим, огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на підставі якого надано протокол медичного освідчення №772 від 19.09.2020 року проводився за самозверненням ОСОБА_1 , у відсутності поліцейського.

З огляду на вищезазначене, враховуючи, що в ході судового розгляду встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено за самозверненням правопорушника з порушенням процедури визначеної ст. 266 КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 р. №1103, суддя не бере до уваги медичний протокол Закарпатського ОНД щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки відповідно до вимог ч.5 ст. 266 КУпАП такий огляд особи на стан сп`яніння вважається недійсним.

Крім того, висновок Закарпатського ОНД за результатами медичного освідчення не надано. Крім того, згідно протоколу медичного освідчення ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського ОНД 19.09.2020 року о 09.30 год., тобто більше шести годин після самої події.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Слід зазначити, що до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, положеннями КУпАП було передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Після набрання чинності вказаного закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена з 03 липня 2020 року; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння відтак з 03 липня 2020 року відбулася декриміналізація цих дій.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП.

Оскільки Законом №720-ІХ такі зміни виключені, суд керується положеннями статті 8 КУпАП. Так,статтею 8КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Так як ОСОБА_1 , вчинила дії, які охоплюються складом адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130КУпАП після 03.07.2020 року, а саме 19.09.2020, керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а зміни, введені підпунктом 4 пункту 1 Розділу І (яким положення статті 130КУпАП викладено у новій редакції) та підпунктом 171 пункту 2 Розділу 1 (яким введено в дію положення статті 286-1 КК України) Закону №2617-VIII виключені Законом № 720-ІХ, тобто положення статті 130КУпАП на момент розгляду справи діє в редакції Закону від 07 липня 2016 року за №1446-VIII, має бути застосований закон, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

А тому, враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст.33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи та наслідки, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та відповідно до вимог ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність за вчинення адмінправопорушення, а отже суд приходить до висновку про необхідність накладення на гр. України ОСОБА_1 , адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та з врахуванням вище перелічених обставин, доцільним буде обрати стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ч.5 ст. 283КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від08.07.2011р.№3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст. 130, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закон України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош