Справа№464/3519/20
пр.№ 3/464/2064/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2020 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Горбань О. Ю. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого,

проживаючого АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серія АПР 18 №709647 від 30.04.2020 про те, що ОСОБА_1 24.04.2020 о 19 год. 20 хв., перебуваючи за адресою свого проживання АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_2 , а саме насильство психологічного характеру, де виражався нецензурною лайкою.

На розгляд матеріалів адміністративної справи в суді ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду матеріалів в суді шляхом скерування повістки про виклик до суду, однак до суду повернувся конверт про невручення із зазначенням причини: адресат відсутній. Повістка про виклик до суду скеровувалась на адресу проживання ОСОБА_1 , зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про складення відносно нього матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності та їх розгляд у Сихівському районному суді м. Львова. В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зауважень щодо змісту протоколу, в тому числі щодо правильності зазначення його місця проживання, не висловив, підписав протокол про адміністративне правопорушення, йому роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, права передбачені ст.268 КУпАП. Вважаю, що суд вправі прийняти рішення у даній справі за відсутності ОСОБА_1 .

З письмових пояснень ОСОБА_1 , долучених до матеріалів справи вбачається, що він вину у вчиненому заперечує, оскільки наведені в протоколі обставини не відповідають дійсності. Насправді, в сім`ї відбуваються конфлікти на побутовому ґрунті з родичами. Вважає, що на нього брешуть і безпідставно звертаються в поліцію.

Розглянувши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю.

З об`єктивної сторони, правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення полягає у вчиненні насильства в сім`ї, під яким слід розуміти вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного або економічного тиску по відношенню до членів своєї сім`ї.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На переконання суду, формулювання обвинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки не містить всіх необхідних ознак, які повинні бути вказані в обвинуваченні.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність за домашнє насильство настає за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Аналогічні положення закріплені в ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Натомість, матеріали справи не містять жодних доказів, на підставі яких працівник поліції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак інкримінованого правопорушення. Так, із заяви ОСОБА_2 вбачається, що вона проживає за іншою адресою - АДРЕСА_3 , просить притягнути ОСОБА_1 , який вчиняє домашнє насильство відносно тітки, сестри, її чоловіка, дочки. Протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали не свідчать про те,що внаслідок висловлювань ОСОБА_1 в сторону ОСОБА_2 нецензурною лайкою остання є суб`єктом домашнього насилства, відсутні докази, що потерпілій заподіяна шкода фізичному або психічному здоров`ю. Тоді як обов`язок довести цю обставину покладається на посадову особу, яка складає протокол про адміністративне правопорушення.

Відтак, за відсутності належних і допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення, з врахуванням положень ст. 62 Конституції України та практики ЄСПЛ приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП належними і допустимими доказами не доведена, що свідчить про відсутність в його діях події та складу інкримінованого правопорушення.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з наведеним, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247 п.1, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.Ю.Горбань