Справа №489/156/20
Провадження № 33/812/150/20
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 квітня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання - Гавор В.Б.

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Матвєєнка І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, яку ухвалив Ленінський районний суд м. Миколаєва, під головуванням судді Губницького Д.Г. у приміщенні цього суду 19 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 березня 2020 р. та протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №286897, складеного 10 січня 2020 р., 02 січня 2020 р. о 16 годині 55 хвилин у м. Миколаєві по вул. Херсонське шосе, 48, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 1102 державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей слабо реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд проводився в медичному закладі та згідно висновку МОНД №9 від 02 січня 2020 р. водій ОСОБА_1 знаходився у наркотичному сп`янінні. В результаті вказаного порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

21 квітня 2020 року. від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 березня 2020 року із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Мотивуючи клопотання про поновлення строку, ОСОБА_1 зазначив, що він пропустив строки на оскарження постанови у зв`язку із тим, що про судове засідання, у якому була проголошена оскаржувана постанова, він не знав, оскільки суд його не повідомляв про розгляд даної справи. А в матеріалах справи є наявна заява нібито його захисника Михайлова Г.В. про відкладення розгляду справи через карантинний стан держави, однак ніякого захисника у ОСОБА_1 ніколи не було та угод про надання правової допомоги він на з ким не укладав та жодних заяв до суду не подавав. Також ОСОБА_1 зазначає, що копію постанови суду першої інстанції від 19 березня 2020 р. ним отримано 09 квітня 2020 р.

Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд дійшов наступних висновків.

За вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про поновлення строку, суд виходить з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні при винесенні постанови відносно нього (а.с.23).

Судом надсилалась повістка про виклик до суду тільки на 18 лютого 2019 р., однак ОСОБА_1 вона не отримана, про що свідчить конверт з відміткою « інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» (а.с.10). Крім того, повістка на 19 березня 2020 р. у судове засідання, коли саме було проголошена оскаржувана постанова, судом ОСОБА_1 не направлялася.

За такого, апеляційний суд вважає слушними доводи апелянта про те, що він не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Згідно постанови судді від 19 березня 2020 р., справу було розглянуто у відсутність ОСОБА_1 , копія постанови, згідно супровідного листа, направлялася йому 19 березня 2020 р., а отримано ним 09 квітня 2020 р. (а.с.27).

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначив, що про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо тільки після отримання її 09 квітня 2020 р., а з апеляційною скаргою він звернувся 21 квітня 2020 р., тому що 19 березня 2020 р.(останній день на апеляційне оскарження) та 20 березня 2020 р. були вихідними днями, а тому причини пропуску строку на апеляційне оскарження він вважає поважними.

Згідно ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

За наведених обставин, враховуючи, що розгляд справи проводився без участі ОСОБА_1 , а копію судового рішення він отримав лише 09 квітня 2020 р., строк на оскарження постанови пропущено з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 березня 2020 року у відношенні ОСОБА_1 .

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М.Базовкіна