ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/3444/20 Головуючий в І інстанції: Рєпін К.К.
Провадження №33/819/219/20 Доповідач: Литвиненко І.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Литвиненко І.І., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 18 травня 2020 року,-

в с т а н о в и л а:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 , 20.02.2020 року о 19 год. 00 хв. у м.Херсоні по вул. Стрітенська, 6, керував транспортним засобом «ROVER» номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вона є незаконною і необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції, у порушення права на захист та справедливий судовий розгляд, 18.05.2020 року розглянуто справу за його відсутності, незважаючи на те, що він хворів, що підтверджується випискою з медичної карти.

Також зазначає, що висновок суду І інстанції про те, що дані протоколу про адміністративне правопорушення є доказом не може ґрунтуватися на вимогах закону, оскільки це лише процесуальний документ, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, а тому він не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Крім того зазначає, що за змістом диспозиції ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння. Тобто, притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП можливо лише ту особу, яка керує транспортним засобом, проте вказує, що транспортним засобом «РОВЕР» за його проханням керувала ОСОБА_2 , яка була допитана судом у якості свідка та підтвердила вказаний факт. Аналогічні пояснення надав і свідок ОСОБА_3 , а тому, вважає, що він не є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення.

Окрім цього зазначає, що висновок Херсонського міського суду про критичне ставлення до показів свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вони являються знайомими правопорушника не ґрунтуються на вимогах закону.

Зокрема, судом І інстанції взагалі не надано оцінку тому факту, що згідно показів свідків, поліцейські підійшли до автомобіля «Ровер» тому, що ОСОБА_2 порушила ПДР України перетнула подвійну суцільну лінію розмітки, що і стало підставою для оформлення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на які посилається суд, як на доказ у справі, не можна прийняти до уваги, оскільки працівником поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення відносно нього, вказані особи не встановлювалися, вони не були присутні під час його діалогу з працівниками поліції, а лише формально підписали протокол про адміністративне правопорушення, що стало підставою для сумніву щодо їх неупередженості. Під час судового розгляду протоколу у Херсонському міському суді Херсонської області 18.05.2020 року вказані особи не допитувалися.

Враховуючи викладене, просив постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 18 травня 2020 року скасувати, ухвалити нову, якою провадження у справі відносно нього закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляційної скарги , суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.

Частина 1 ст.130 КУпАП в тому числі, передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що в даному випадку інкримінується ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції, у порушення права на захист та справедливий судовий розгляд, 18.05.2020 року розглянуто справу за його відсутності, незважаючи на те, що він хворів, що підтверджується випискою з медичної карти заслуговують на увагу, оскільки 18.05.2020 року під час судового засідання адвокатом Токаленко В.М. заявлено клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки ОСОБА_1 перебуває на лікарняному, однак суд І інстанції, у порушення вимог ст. 268 КУпАП та ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглянув справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та не звернув увагу на те, що хвороба особи є поважною причиною для відкладення розгляду справи, чим порушив право на захист та справедливий судовий розгляд.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення заслуговують на увагу.

Так, суд першої інстанції, як на докази вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП послався на протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків, направленням ОСОБА_1 для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та на відеозаписи з нагрудного відеореєстратора поліцейського з місця події.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не може погодитись, що зазначені докази є належними у справі виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В матеріалах справи наявні протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків, направлення для проведення огляду на стан сп`яніння, відеозапис.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18

№ 289545 від 20 лютого 2020 року (а.с.6), ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Ровер» 75 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, суб`єктом зазначеного вище адміністративного правопорушення є особа, яка безпосередньо керувала транспортним засобом.

Разом з тим, із протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 130 КУпАП, показів свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , а також відеоматеріалів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, що саме

ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом.

Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , ОСОБА_1 у день, час та місце, на основі яких складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП транспортним засобом не керував, оскільки ним керувала ОСОБА_2 яку

ОСОБА_1 попрохав поставити автомобіль на стоянку та поїхав разом з нею. Після того, як автомобіль зупинився, ОСОБА_2 пішла до вбиральні, а до автомобіля під`їхали працівники полії, які вважали, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, хоча у цей час він знаходився на передньому пасажирському сидінні. Крім того, зазначила, що ОСОБА_1 не міг вийти через передні праві двері, оскільки вони були несправні.

Поряд з цим, із відеозаписів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 не вбачається, що автомобіль «Ровер» взагалі рухався. Відеозапис починається з діалогу працівників поліції та ОСОБА_1 , які знаходяться поблизу службового автомобілю працівників поліції. Факт керування, чи перебування за кермом автомобіля «Ровер» ОСОБА_1 не підтверджується жодним чином, а тому об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у діях ОСОБА_1 відсутня.

Наведені вище факти у відповідності до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим є підстави для задоволення його апеляційної скарги і скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247, ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 18 травня 2020 року, відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду (підпис) І.І.Литвиненко