Справа № 755/5095/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" липня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Дзюба О.А, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Дніпровського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

До Дніпровського районного суду м. Києва від Дніпровського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві надійшов протокол серії АПР18 № 350463 від 06.04.2020, згідно з яким ОСОБА_1 «…06.04.2020, о 12 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, ПКіВ «Гідропарк» перебував на території парку без вдягнутих засобів індивідуального захисту, чим порушив постанову КМУ №211 від 11.03.2020 року п.2 ч.1.»

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні порушник вину не визнав, наполягав, що дії працівників поліції були неправомірними, оскільки зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення норми він не порушував, в громадському місці, а саме, на Венеціанському мосту, знаходився в масці. Без маски перепливав річку Дніпро, оскільки вона не є громадським місцем. На березі його було затримано працівниками поліції, застосовано кайданки, одягу чи ковдри, а також медичної маски ними запропоновано не було. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що жодних дій щодо опору працівникам поліції та загрози громадському порядку не вчиняв. Його особу працівниками поліції було встановлено на місці, паспорт для встановлення його особи було надано одразу ОСОБА_2 , якому ОСОБА_1 залишив свій паспорт на зберігання. Після встановлення працівниками поліції його особи, доставлення до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві можливості перевдягнутися йому надано не було, кайданки знято не було, відповідно, він був позбавлений можливості скористатися захисною маскою. Також, протокол про адміністративне правопорушення було складено не на місці затримання, а в приміщенні Дніпровського УП ГУНП у м. Києва.

Представники ОСОБА_1 адвокат Веремієнко Олег Ігорович та адвокат ОСОБА_3 наголошували на численних порушеннях, допущених працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, невідповідності складеного протоколу нормам ст. 256 КУпАП, наполягали на закритті справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі ст.247 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 дійсно 06 квітня 2020 року знаходився на Венеціанському мосту в масці, перепливав річку Дніпро без маски, залишивши свій паспорт, одяг та захисну маску ОСОБА_2 на зберігання, які після затримання ОСОБА_1 одразу були передані працівникам поліції, зокрема, для встановлення особи останнього. Можливість встановити особу ОСОБА_1 у працівників поліції була на місці затримання. Дій щодо опору працівникам поліції та загрози громадському порядку ОСОБА_1 не вчиняв. Після затримання до ОСОБА_1 було застосовано кайданки, поміщено до службового автомобілю, який із ОСОБА_1 та працівниками поліції всередині залишив ПКіВ «Гідропарк».

Під час судового провадження для повного та всебічного розгляду зазначеної справи, з метою встановлення обставин, які може повідомити лише працівник поліції, який складав дані матеріали в якості свідка неодноразово викликався старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , проте жодного разу на виклик суду не з`явився, причин неявки суду не повідомив, заяв, клопотань до суду не направляв.

Як передбачає ст.44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція сформульованих у ст.44-3 КУпАП норм є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 29 ЗУ "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ №211 від 11.03.2020 року в редакції від 04.04.2020 року, яка була чинною станом на дату, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, було запроваджено карантин з 12.03.2020 року до 24.04.2020 року на всій території України та встановлено , зокрема, заборонено перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно до Розпорядження КМДА №12 від 04.04.2020 під терміном «громадське місце» розуміються:

- території загального користування (вулиці, майдани, площі, бульвари, проспекти, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки, сквери та майданчики, підземні переходи, парки, рекреаційні зони, сади, пляжі, кладовища, інші території загального користування);

- приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ, підприємств, установ та організацій (зокрема, заклади торгівлі, надання послуг тощо) усіх форм власності, готелів та аналогічних засобів розміщення громадян, гуртожитків, вокзалів та аеропортів;

- транспорт (у тому числі, який працює у режимі регулярних спеціальних перевезень), зупинки громадського транспорту;

- прибудинкові території; території будівель та споруд інженерного захисту територій; території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, покази свідків, суд приходить до наступного.

ОСОБА_1 06.04.2020 року о 12:30 годині дійсно перебував в м. Києві на Венеціанському мосту у вдягнутому засобі індивідуального захисту, а саме захисної масці. Знаходячись у воді, ОСОБА_1 був без засобу індивідуального захисту, а саме захисної маски, проте, в його діях не вбачається складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до розпорядження КМДА №12 від 04.04.2020 року водойми не віднесено до громадських місць. Крім того, опинившись на березі можливості скористатися захисною маскою у нього не було. Зазначене підтверджується показами свідків, фотоматеріалами, які долучено ОСОБА_1 , відеоматеріалами, які долучено Дніпровським УП ГУНП у м. Києві до матеріалів справи. Крім того, з показів свідка вбачається, що можливість встановлення особи ОСОБА_1 у працівників поліції була на місці затримання, з чого не вбачається необхідності доставлення його до приміщення Дніпровського УП ГУНП м. Києва для встановлення особи.

Слід зазначити, що відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При наданні оцінки протоколу про адміністративне затримання, то даний доказ у розумінні ст. 251 КУпАП суд визнає не належним, оскільки останній, ніяким чином не підтверджує та/або не спростовує наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Крім того, до матеріалів справи не додано доказів щодо повідомлення родичів про місце перебування затриманої особи, також, відсутнє підтвердження щодо інформування у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадок адміністративного затримання особи.

Також, з матеріалів, які додано до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: численних рапортів працівників поліції, які носять шаблонний характер, а також, відеозапису, знятого групою документування Дніпровського УП, не вбачається наявності в діях особи складу правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності у спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Виходячи із вищезазначеного, суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 44-3, 247, 251, 252 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського районного суду м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.А.Дзюба