ПОСТАНОВА

Справа № 137/441/20

06 травня 2020 р. 3/137/206/20

Суддя Літинського районного суду Желіховський В.М. розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі слів не працюючого, ІПН НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області від 20.11.2006 року, жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні правопорушення передбаченого ст.44-3 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (ст.268 КУпАП роз`яснена),-

ВСТАНОВИВ:

До Літинського районного суду Вінницької області надійшов протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 ч.1 КУпАП, в якому зазначено, що 28.03.2020 р. близько 17:30 год. В с. Осолинка по вул. Шевченка Літитинського району Вінницької області ОСОБА_1 не вжив заходів щодо самоізоляції на чотирнадцятиденний термін, чим порушив правила щодо карантину людей передбачених ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» та п.15 Протоколу №10 Вінницької ОДА обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 25.03.2020 р., прибувши в Україну 25.03.2020 р. з Польші.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав. Суду пояснив, що він дійсно 25.03.2020 р. повернувся з ОСОБА_2 з-заробітків. На кордоні він підписував документ щодо необхідності самоізоляції по приїзду додому. Також зазначив, що він відвідував лише свого знайомого.

На підтвердження вини ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні надано протокол серії АПР18 №539294 від 30.03.2020 р. (а.с.2), де міститься пояснення ОСОБА_1 , що з протоколом згоден, більше ходити без поважних потреб по селі не буде. 28.03.2020 р. їздив з товаришем по селі та відвідував його за місцем проживання; письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а.с.3); письмовими поясненнями ОСОБА_4 (а.с.4); письмовими поясненнями ОСОБА_5 (а.с.5); листом Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області за №102 від 26.03.2020 р. (а.с.6) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в АДРЕСА_1 прибув 25.03.2020 р.; протоколом №10 Вінницької ОДА обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 25.03.2020 р. (а.с.7-11), відеозаписом (а.с.18). В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико - санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Згідно ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2», на усій території України з 12 березня 2020 року по 03 квітня 2020 року встановлено карантин.

Враховуючи вище викладене, а також вивчивши надані документи, вважаю, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, присутній склад правопорушення передбаченого ст.44-3 ч.1 КУпАП, оскільки зібраними по справі доказами доведено його вину у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб". Так, згідно статті 44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При обранні заходу адміністративного стягнення, враховую характер та ступінь скоєного та особу порушника, який притягується до відповідальності, його відношення до скоєного, характер вчиненого правопорушення, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобіганню вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу в межах мінімальної санкції ст.44-3 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст.23 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. З огляду на викладене вище, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 420,40 грн.

Керуючись ст.33,245, 44-3 ч.1, 283-284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 44-3 ч.1 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 гривень на відповідний рахунок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Желіховський В. М.