Справа № 185/4805/20
Провадження № 3-зв/185/2/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 серпня 2020 року м.Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кононенко Т.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельника Юрія Анатолійовича від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення № 185/4805/20 (провадження № 3/185/1642/20) відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП,

встановив:

У провадження судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кононенко Т.О. надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельника Юрія Анатолійовича від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення № 185/4805/20 (провадження № 3/185/1642/20) відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_1 підтримав, заявлений відвід, наполягав на задоволенні, стверджував про упереджене, необ`єктивне ставлення та особисту неприязнь судді Мельника Ю.А. до нього особисто. Крім того зазначив, що під час розгляду справи головуючий здійснював тиск на свідків, не долучив до матеріалів схему, яка була намальована під час допиту останнього, та взагалі відсутній відеозапис судового засідання.

Суддя Мельник Ю.А. надав заяву про розгляд відводу за його відсутності, в задоволенні просив відмовити.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши звукозапис судового засідання та матеріали доходжу наступних висновків.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Норми чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок вирішення клопотання про відвід/самовідвід судді, який розглядає справу, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.1996 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Так у відповідності до п.п. 49-54 рішення Європейського Суду з прав людини, справа «Білуха проти України» від 9.11.2006 року, відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Аналогічні висновки щодо безсторонності судді містить Рішення ЄСПЛ «Справа Мироненко та Мартенко проти України» від 10.12.2009 року.

Таким чином, наявність безсторонності визначається фактором чи забезпечення судом умов, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності, про що і зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Білуха проти України» від 9 листопада 2006 року та Справа Мироненко та Мартенко проти України» від 10.12.2009 року.

У відповідності до п.4 рішення Ради суддів від 8 червня 2017 року №34 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

У відповідності до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішення Ради суддів України є обов`язковими для всіх органів суддівського самоврядування.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 75 КПК України визначено перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Особиста безсторонність суду презюмується, доки не надано доказів протилежного. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. Переконливих доказів під час розгляду заяви про відвід суду не надано.

Будь-яких підтверджених фактів того, що суддя виявляв упереджене ставлення при розгляді вказаної справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП судом не встановлено, а заява про відвід ґрунтується на припущеннях та зводиться до незгоди з процесуальними діями судді Мельника Ю.А.

Таким чином, дослідивши викладені заявником підстави для відводу, суд дійшов висновку, що заявником не було доведено існування обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді Мельника Ю.А. і унеможливлювали б постановлення об`єктивного рішення за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, а незгода заявника з процесуальними діями судді при розгляді справи є підставами для оскарження прийнятого рішення.

А тому заявлений відвід судді Мельник Ю.А. не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 7, 246 КУпАП, ст.ст. 75-81 КПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельника Юрія Анатолійовича від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення № 185/4805/20 (провадження № 3/185/1642/20) відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Кононенко