Справа № 153/456/20
Провадження № 33/801/368/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дзерин М. М.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 13 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП,

встановив:

Водій ОСОБА_1 11 березня 2020 о 16 год 13 хв керував автомобілем «ВАЗ 21013» д.р.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в Ямпільській ЦРЛ в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 13 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто 420,40 грн судового збору на користь держави.

На таку постанову 15 травня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що при розгляді справи суд першої інстанції не дотримався вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідних нормативних актів. Докази, які є в справі, не підтверджують вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту першого статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі, не заперечуючи факту перебування у стані алкогольного сп`яніння, зазначав, що суд першої інстанції не взяв до уваги його доводи та пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що транспортним засобом він не керував, а керувала інша особа ОСОБА_6 , доказів про факт керування ним транспортним засобом не надано.

В судове засіданні ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений завчасно та належним чином.

02 червня 2020 року до Вінницького апеляційного суду надійшла заява за вх ЕП№2134, у якій ОСОБА_1 просив розглянути апеляційну скаргу у його відсутність, заявлені вимоги підтримав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з таких підстав.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за даною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.2 розд. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 6 розд. І вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 розд. І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, ґрунтується на доказах, зібраних та досліджених у судовому засіданні, яким суд дав належну правову оцінку.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції було встановлено порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що було доведено матеріалами справи, зокрема:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №092857 від 11 березня 2020 року;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , згідно з якими водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у повному обсязі;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою алкотестера Драгер, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

розпискою ОСОБА_5 від 11 березня 2020 року у якій вона зобов`язується доставити додому автомобіль ВАЗ 21013 , д.н.з. НОМЕР_1 і бере під свою відповідальність автомобіль, яким керував її чоловік;

висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 березня 2020 року, згідно з яким огляд ОСОБА_1 в Ямпільській ЦРЛ на стан алкогольного сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою від такого огляду (а.с. 8).

відеозаписом з відеореєстратора та нагрудної камери поліцейського інспектора СРПП №2 Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області Тьорло Б.В., який склав протокол про адміністративне правопорушення, з якого видно що 11 березня 2020 року о 16 год 13 хв автомобіль ВАЗ 21013 перебуває на проїзній частині дороги, на місці водія перебуває ОСОБА_1 . Останній визнавав обставини перебування в стані алкогольного сп`яніння, проте від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, та закладі охорони здоров`я відмовився, в присутності двох свідків.

За змістом частин 3,4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Від підпису протоколу та отримання його копії ОСОБА_1 відмовився, без викладу пояснень.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявні у справі докази не підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.5. Правил дорожнього руху України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Суд першої інстанції надав належну оцінку доказав у справі, зокрема, поясненням свідків, допитаних у судовому засіданні.

У апеляційного суду відсутні підстави для висновку, що суд першої інстанції надав неправильну оцінку показам свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які заперечували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки такі покази суперечать іншим зібраним у справі доказам, а також ці свідки є родичами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому правильно розцінені судом першої інстанції як спосіб захисту і намагання уникнути від відповідальності.

Доводи апеляційної скарги про те, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не є його родичами, а просто односельчанами не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме розпискою ОСОБА_5 від 11 березня 2020 року у якій вона зобов`язується доставити додому автомобіль ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував її чоловік, а також звукозаписом судового засідання від 30 квітня 2020 року, у якому ОСОБА_1 , а також свідки підтвердили наявність родинних відносин між собою.

Судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги статей 279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для справи встановлено, дії ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП кваліфіковано правильно, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову року Ямпільського районного суду Вінницької області від 13 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин