Номер справи 220/969/20
Номер провадження 3/220/643/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Головного управління ДФС у Донецькій області Державної фіскальної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, директор ТОВ «Монтаженергобуд», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 0398 від 05.06.2020 року, ОСОБА_1 , 05.06.2020 року о 14-00 год. керуючи автомобілем марки «Мерседес Спринтер» днз НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію тз серії НОМЕР_2 , прямуючи з міста Краматорськ до міста Запоріжжя, перетинаючи блок-пост «БогатирЗС005» у салоні вищевказаного автомобіля, здійснював перевезення пасажирів у кількості 2 осіб з метою отримання матеріальної винагороди. Квитки та чеки за послуги перевезення пасажирам не видавались.

Дані дії ОСОБА_1 кваліфіковані старшим оперуповноваженим з ОВС другого відділу УОЗ на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області лейтенантом податкової міліції Гурінчук А. за ч. 1 ст. 164 КУпАП як провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

В судове засідання ОСОБА_1 , повідомлений про дату та час розгляду справи телефонограмою № 312 від 15.06.2020 р., не з`явився. Надав заяву в порядку ст. 268 КпАП України, у якій зазначив, що вину у правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 164 КпАП України, не визнає, вважає, що провадження по справі повинно бути закрите на підставі ст. 247 КпАП України, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст. 256 КпАП України (не зазначені адреси понятих, прізвища та адреси свідків, не повідомлено про його права, передбачені ст. 268 КпАП України. Вказав, що не надані докази систематичності його дій та наявності мети отримання прибутку, що не можна розцінювати як підприємницьку діяльність, 05.06.2020 р. він здійснював перевезення двох пасажирів без мети отримання прибутку, грошових коштів за перевезення не вимагав, вони самі запропонували їх для покриття витрат на пальне. Просить відкласти розгляд справи, дозволити приймати йому участь у режимі відеоконференції, встановити адреси свідків та понятих, викликавши їх у судове засідання для дачі пояснень; якщо справа буде розглядатися за його відсутності та його клопотання буде відхилено, в порядку ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КпАП України, просить провадження по справі закрити.

Дійсно, відповідно до положень ст. 268 КпАП України, якщо від особи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, судом такий розгляд відкладається. Проте, враховуючи відсутність доказів щодо поважної причини неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, належне та своєчасне сповіщення особи про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, можливість такої особи завчасно подати суду клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, скорочені строки розгляду категорії справ про адміністративне правопорушення, наявність письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті інкримінованого їй правопорушення, суд прийшов до висновку про визнання причини неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, неповажною та можливості розгляду вказаного провадження за відсутності цієї особи, приймаючи до уваги її письмові пояснення від 22.06.2020 р.

Щодо клопотання про встановлення адрес свідків та понятих, виклику їх у судове засідання для дачі пояснень, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вказаного клопотання, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення № 0398 дійсно не зазначено повні анкетні дані та адреси свідків та понятих, а до компетенції суду не відноситься встановлення свідків та понятих у справах про адміністративні правопорушення. За таких обставин, суд розглядає справу на підставі наданих даних та доказів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, судом фактично встановлено наступне.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди). Тобто об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у здійсненні діяльності, що містить ознаки підприємницької. Виходячи з аналізу норм чинного законодавства поняття господарської діяльності передбачає будь-яку діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній і нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Однак як вбачається з матеріалів адміністративної справи, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані вказуючи на те, що ОСОБА_1 регулярно, постійно здійснював зазначений вид діяльності, відсутні такі дані і в матеріалах адміністративної справи.

Згідно з ч.1 ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Під час розгляду справи судом не здобуто доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, яке ставиться йому у вину органом Головного управління ДФС у Донецькій області Державної фіскальної служби України.

ОСОБА_1 в своїх поясненнях, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення зазначив, що взяв з собою двох пасажирів, які після розрахунку вартості пального віддячили йому, надали суми після відповідного розрахунку вартості пального, тобто поїздка була у складчину по пальному, комерційними перевезеннями зараз не займається (а.с. 11). У письмових поясненнях від 22.06.2020 р. міститься аналогічні обставини. Дані пояснення суд вважає правдивими, логічними та послідовними.

В поясненнях свідків, одночасно пасажирів у транспортному засобі, яким керував ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зазначено, що вони прямували з Краматорськ до м. Запоріжжя до м. Краматорська з невідомим їм водієм, ОСОБА_2 сплатила за послуги водію 250 грн., ОСОБА_3 200 грн. у якості вдячності (а.с.9,10).

Суд звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 взагалі не зазначені, у протоколі вказано у якості свідків інших осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (повне ім`я та по батькові свідків та їх адреси проживання відсутні), при цьому пояснення свідків, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні, а до матеріалів адміністративної справи додані показання осіб, які не визначені у протоколі у якості свідків. Зазначене є істотним порушенням вимог ст. 256 КпАП України, якою визначено дані, які повинні зазначатися у протоколі про адміністративне правопорушення, що викликає сумнів у достовірності даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Будь яких доказів, які могли б об`єктивно підтверджувати вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КУпАП, тобто заняття ним господарською діяльністю без державної реєстрації суб`єкта господарювання, перевезення пасажирів, рапортів, відеозаписів, протокол огляду (грошових коштів), виїмка грошей, тощо на підтвердження обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення від 05.06.2020 року - не надано. Сами по собі протокол вилучення автомобілю, акт прийому-передачі на відповідальне зберігання товарно-матеріальних цінностей, а саме транспортного засобу, не можуть бути достатніми доказами, підтверджуючими склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України (а.с. (6-7, 8).

Таким чином, в діях ОСОБА_1 не встановлено наявності регулярної, постійною та суттєвою діяльності, спрямованої на отримання прибутку. Долучені до протоколу пояснення свідків (пасажирів), протокол вилучення транспортного засобу «Мерседес Спринтер» НОМЕР_3 , скрін-копія з вартістю автомобіля «Мерседес Спринтер», копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Mercedes-Benz» НОМЕР_1 , не підтверджує наявність вини ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши зібрані в справі докази в їх сукупності, судом не здобуто даних про те, що ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів за гроші та без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, тобто, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 7, 164, 247, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП України закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» , державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , залишити у власника.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О.А. Дурач