Справа 573/1119/20
Номер провадження 3/573/547/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.

розглянув матеріали, які надійшли з Білопільського ВП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, посвідчення водія НОМЕР_1 від 09 квітня 2010 року,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2020 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 25 червня 2020 року, о 23:40 год., в м. Білопіллі по вул. О. Олеся ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21099 державний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: млява мова, почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння ухилився шляхом відмови у присутності двох свідків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодився, суду зазначив, що 25 червня 2020 року весь день займався своїми справами, спиртного не вживав взагалі. Коли повернувся додому вже увечері, то автомобіль залишив на вулиці, вдома повечеряв, випив пива. Через деякий час почув як посигналив автомобіль і вийшов на вулицю. Там були поліцейські, які сказали, що він їхав п`яний, бо від нього чутно запах, а тому потрібно його освідувати. На що ОСОБА_1 сказав, що якщо він їхав у стані алкогольного сп`яніння, то чому вони його не зупинили на дорозі, а під`їхали додому. А випив він вже вдома тоді, коли не їхав і нікуди не збирався їхати. Так як він не керував автомобілем, то і від проходження медичного огляду відмовився. При цьому свідків ніяких не було.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з пунктом 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд приймав заходи для виклику в судове засідання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які у протоколі щодо ОСОБА_1 посвдічили факт його відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, але до суду вони не з`явилися, причин свого неприбуття не повідомили, хоча належним чином були сповіщені про день, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується розписками про вручення їм судових повісток.

До протоколу не долучено відеозапис подій зупинення ОСОБА_1 , хоча відеозйомка поліцейським велась, як про це вказав ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обов`язок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Але доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і йому пропонувалося пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або шляхом медичного освідування, суду надано не було, а тому його пояснення у суді не спростовані.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малафєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи, суд дійшов висновку, що в його діях відсутній склад адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя