ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2020 Справа №607/8232/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого Грицай К.М., за участю секретаря Стус К.І., прокурора Штурми Н.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали, що надійшли з Тернопільського Управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , яка проходила службу на посаді поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП НП України, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Котляревського, 24 Тернопільської області та відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності, за 2018 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнала частково та пояснила наступне. З 25.09.2017 року по 12.01.2018 року вона була зарахована до Департаменту патрульної поліції у Тернопільскій області та проходила курс навчання у Рівненському вищому професійному училищі Департаменту поліції охорони. З 26.12.2017 року була відрахована з училища, оскільки не виконала нормативи з фізичної підготовки та наказом по Департаменту патрульної поліції Тернопільської області від 10.01.2018 року була звільнена з 12.01.2018 року. Оскільки присягу поліцейського, відповідно до ст. ст. 17, 64 Закону України «Про національну поліцію» вона не приймала, їй при звільненні було роз`яснено, що вона не зобов`язана подавати декларацію про доходи за 2018 рік. Однак, у другій половині травня 2019 року ОСОБА_1 отримала листа з НАЗК про те, що нею порушені строки декларування і що протягом 10 днів вона повинна подати декларацію про доходи. Зазначену декларацію вона подала 31.05.2019 року.

Крім того, просить суд закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності, оскільки, факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації було виявлено у травні 2019 року та шестимісячний строк сплив у листопаді 2019 року.

Прокурор в судовому засіданні просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, вважає, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, строки притягнення до адміністративної відповідальності не сплинули, оскільки усі ознаки складу правопорушення були встановлені та виявлені 19.05.2020 року у день складання протоколу про адміністративне правопорушення. зазначила, що не прийняття присяги не впливає на наявність складу правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно із наказом ДПП НП України від 22.09.2017 № 381 о/с призначено на посаду поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП НП України.

20 вересня 2017 року ОСОБА_1 перед призначенням на службу в Національній поліції України було надано для ознайомлення пам`ятку-застереження працівника Національної поліції України про спеціальні обмеження, передбачені законодавством України.

26 грудня 2017 року рядового поліції Кужду Г.І., яка відповідно до «Положення про організацію первинної професійної підготовки поліцейських, яку вперше прийнято на службу в поліцію» затвердженого наказом МВС України від 16.02.2016 №105 направлялося до Рівненського вищого професійного училища Департаменту поліції охорони, було достроково відраховано з навчання, відповідно до вимог п. 6.4 (незадовільна оцінка під час повторного проходження проміжного контролю). Наказ Рівненського вищого професійного училища Департаменту поліції охорони від 26.12.2017 № 297 о/с.

В подальшому, наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 10.01.2018 року № 11 о/с рядового поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 12.01.2018 року за п.5 ч.1 ст.77 (через службову невідповідність) Закону України «Про Національну поліцію».

Крім того, 12.01.2018 року ОСОБА_1 написала власноручний рапорт про ознайомлення із вимогами Закону України «Про запобігання корупції» щодо необхідності подачі електронної декларації після звільнення.

Разом з тим, 12.01.2018 року ОСОБА_1 отримала свою трудову книжку, витяг з наказу про звільнення, про що написала власноручну розписку та проставила підпис про їх отримання.

Згідно із абз. 2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частиною 1 ст. 45 Закону передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.12 Закону, Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Нормативно-правові акти Національного агентства з питань запобігання корупції підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п.п.3 п.5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (за текстом - Порядок), затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Таким чином, поліцейська роти №4 батальйону Управління патрульної поліції ДПП НП України Кужда Г.І., зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності, за 2018 рік, до 01.04.2019 року.

Всупереч вимогам наведених вище законодавчих актів, ОСОБА_1 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності, за 2018 рік, своєчасно подано не було.

Опрацюванням відомостей Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_1 31.05.2019 року подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності, за 2018 рік.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи відповідно до п.п. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності, за 2018 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення пов`язаного із корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП повністю підтверджується доказами, дослідженими та оглянутими у судовому засіданні: даними, що містяться у протоколі № 9 про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією від 18 травня 2020 року; витягом з наказу № 381 о/с від 22.09.2017 року; витягом з наказу № 11 о/с від 10.01.2018 року; повідомленням Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування № 6778/41/4/03-2019 від 10.04.2019 року; додатком послідовності дій користувача "Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 ; копією декларації після звільненням ОСОБА_1 за 2018 рік; листом № 44-07/8056/20 від 04.03.2020 року Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя; рапортом ОСОБА_1 від 12.01.2018 року; розпискою ОСОБА_1 від 12.01.2018 року.

Суд не приймає до уваги твердження ОСОБА_1 , що нею не було прийнято присягу, тому обов`язку подання декларації у неї не виникло, оскільки норми Закону України «Про запобігання корупції» щодо обов`язку виконання вимог фінансового контролю не пов`язують із прийняттям присяги особою, яка є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Крім того, суд не враховує доводи щодо про закінчення строків накладення адмінстягнення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

15 травня 2019 року НАЗК направило на адресу ОСОБА_1 лист, в якому повідомлено про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення за 2018 рік та необхідність протягом десяти днів з дня отримання цього повідомлення подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в порядку, визначеному ч. 1 ст. 45 Закону. Проте, повідомлення не містило відомостей щодо можливих ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного із корупцією.

10 березня 2020 року НАЗК направило повідомлення до органу, уповноваженому на складання протоколів про адміністративне правопорушення - Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо можливих ознак правопорушення.

Відтак, датою можливого виявлення правопорушення слід вважати 10 березня 2020 року, тобто день виявлення потенційних ознак вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Доводи ОСОБА_1 , що датою виявлення адміністративного правопорушення є травень 2019 року в день повідомлення ОСОБА_1 . НАЗК про наявність порушення, є хибними, оскільки як слідує з матеріалів справи після отримання від НАЗК Департаментом внутрішньої безпеки Національної поліції України повідомлення10 березня 2020 року до дати складення протоколу, відповідна особа, яка уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, вживала заходів щодо встановлення підстав для висновку про наявність чи відсутність ознак складу правопорушення.

Проаналізувавши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке вчинене нею вперше, особу правопорушника, її матеріальний стан, а тому вважає, що на неї слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави.

У відповідності до вимог ст.40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 172-6, 283, 284, 294 КУпАП, ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня отримання такої постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяК. М. Грицай