Справа № 214/2853/20
3/214/1487/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 червня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Хомініч С.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

18.04.2020 о 15 год. 06 хв. в Дніпропетровській області, в м. Кривому Розі, Саксаганському районі, по вул. 200-річчя Кривого Рогу, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Правопорушення вчинене повторно протягом року 18.03.2020 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, документів, підтверджуючих поважність неявки до суду не надав.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Окрім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягається до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_1 , на підставі наявних доказів, що не суперечитиме ст.268 КУпАП.

Згідно з положеннями ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №412254 від 18.04.2020, відповідно до якого 18.04.2020 о 15 год. 06 хв. в Дніпропетровській області, в м. Кривому Розі, Саксаганському районі, по вул. 200-річчя Кривого Рогу, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Правопорушення вчинене повторно протягом року 18.03.2020 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 1);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 18.04.2020, відповідно до яких 18.04.2020 вони були запрошені працівниками поліції у якості свідків того, як вони пропонували водію транспортного засобу DAEWOO LANOS з н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 пройти огляд у встановленому законом порядку на визначення стану сп`яніння, у зв`язку з виявленням у нього відповідних ознак. В їх присутності вказаний водій відмовився від проходження у встановленому порядку від огляду для визначення стану сп`яніння, що засвідчено їхніми підписами у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 3);

- направленнями для огляду водія ОСОБА_1 з метою встановлення ступеня алкогольного сп`яніння від 18.04.2020, у зв`язку із виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с. 3);

- постановою серії ЕАК №2408282 від 18.04.2020, відповідно до якої водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 510 грн. (а.с.4);

- рапортом інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 УПП в м. Кривому Розі від 18.04.2020, з якого видно, що 18.04.2020 в складі екіпажу №205 було зупинено авто марки Део ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . При спілкуванні було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Даний громадянин відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків (а.с. 5);

- довідкою від 23.04.2020, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 . Наявна повторність вчинення правопорушення (а.с.6);

- відеозаписом, який містить фіксацію обставин, зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 . В присутності двох свідків патрульні роз`яснили водію права, запропонували пройти освідування на місці за допомогою алкотестера «Драгер», після відмови запропонували пройти медичний огляд для встановлення стану сп`яніння в медичній установі. У зв`язку з його відмовою від проходження огляду на вимогу працівника поліції на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку медичного огляду, був складений протокол про адміністративне правопорушення та водія відсторонено від керування транспортним засобом (а.с.7).

Крім того, як встановлено з картки обліку адміністративних правопорушень ОСОБА_1 18.03.2020 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При цьому, в ході судового розгляду судом не встановлено жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Відповідно до п.2.5 ПДР України закріплено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Згідно з п.п.2, 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Так, у судовому засіданні судом встановлено, що водій ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння в момент його зупинки 18.04.2020, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтоване пред`явлення інспектором патрульної поліції вимоги щодо доцільності проходження ним огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Відмова водія від проходження медичного огляду підтверджується письмовими матеріалами справи та відеозаписом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи до уваги викладене, суд робить висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, так як у останнього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені в протоколі, а тому інспектором патрульної поліції правомірно запропоновано водію пройти огляд для встановлення стану сп`яніння, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчиненої особою, яка повторно протягом року вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Обираючи вид стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує особу ОСОБА_1 , його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що відповідно до вимог ст.23 КУпАП, суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення, що також узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.33 рішення № 17888/12 у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Згідно з ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, ч.2 ст.130, ст. ст.283, 284, ч.ч.1, 2, 3 ст.294, ч.1 ст.303 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розміріоднієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Хомініч С.В.