Справа №345/1038/20
Провадження № 3/345/316/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2020 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кардаш О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Калуського відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 232620 від 09.03.2020, в якому зазначено, що 09.03.2020 о 20.00 год. в м. Калуш по вул. Долинська водій передав керування транспортним засобом водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в с. Пійло по вул. Грушевського керував автомобілем марки ГАЗ 3129 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9. г ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 Шевчук П.В. просив провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 був в стані сильного алкогольного сп`яніння, фактично право керування нікому не передавав, оцінити стан ОСОБА_2 не міг, а ОСОБА_2 самостійно сів за кермо його автомобіля.

Суд, вислухавши думку ОСОБА_3 , дослідивши надані докази, встановив наступне.

Згідно ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 2.9 г ПДР України передбачено, що водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено та ОСОБА_3 підтверджено у судовому засіданні, що 09.03.2020 ОСОБА_1 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. Зустрівши свого односельчанина ОСОБА_2 він, будучи не в змозі оцінити стан останнього, не завадив йому сісти за кермо свого автомобіля.

Стаття 130 КУпАП України передбачає відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння.

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 , знаючи, що ОСОБА_2 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння передав йому право керування транспортним засобом, на підтвердження чого, суду було надано протокол про адміністративне правопорушення, інформації, протокол відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, акт огляду, пояснення, рапорт та диск з відеозаписом.

Дослідивши матеріали справи, суд не знайшов підтвердження того, що ОСОБА_1 , знав, що ОСОБА_2 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння.

Зокрема, ОСОБА_3 повністю заперечив вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, а працівниками поліції жодних доказів на доведення вини ОСОБА_4 у передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, не надано.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Важливо, що в даних правовідносинах особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надала жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 в силу своєї волі та бажання передав право керування автомобілем ОСОБА_2 , а також те, що ОСОБА_1 було відомо про те, що ОСОБА_2 в той час був п`яний.

З огляду на міркування викладені вище, суд не може покласти в основу обвинувачення лише протокол про адміністративне правопорушення.

Поряд з цим, з переглянутого в судовому засіданні відеофайлу чітко видно, що ОСОБА_1 перебуває в стані сильного алкогольного сп`яніння, спілкується не чітко, але заперечує факт передачі ним автомобіля ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 в свою чергу стверджує, що керував автомобілем з власної ініціативи.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не вбачається, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд доходить до висновку, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, які б свідчили винуватість ОСОБА_1 у зв`язку з чим, суд приходить до переконання про необхідність закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 283-287 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: