Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/119/20 Головуючий суду І інстанції суддя Гаврасієнко В.О. Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Суддя апеляційного суду Бондаренко Т.З.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

судді - Бондаренко Т.З.

із секретарем судового засідання -Лівшенком О.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 грудня 2020 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого

- якого визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

встановив:

Відповідно до постанови суду першої інстанції від 27 грудня 2019 року та протоколу про адміністративне правопорушення 02 жовтня 2019 року о 23 годині 40 хвилин у м. Миколаєві Заводський район вул. Погранична, 48 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2106 державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння зі згоди водія огляд на стан алкогольного сп`яніння проводилася у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер 6810. Результат 1,97 проміле алкоголю в крові. З таким результатом водій погодився. В результаті вказаного порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 грудня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду зі скаргою в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити за відсутності події і складу в його діях адміністративного правопорушення.

Вважає, що працівниками патрульної поліції не надано належних та допустимих доказів того, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки на дату проведення огляду 02 жовтня 2019 року прилад Драгер 6810 не був калібрований у встановленому законом порядку, а тому покази даного приладу не можуть бути доказом знаходження його в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що судом безпідставно не взято до уваги вимоги Інструкції приладу Драгер 6810, яка отримана на адвокатський запит з Управління патрульної поліції, відповідно до якої, прилад Драгер працює та надає достовірні результати за умови строгого дотримання вимог, які наведені в розділі «Інтервали технічного обслуговування». Вважає, що кожні шість місяців повинно бути проведено калібрування приладу.

Крім того в квитанції роздрукованої з приладу ARAM -2235 зазначено, що проведено тест №1924, а в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 295190 зазначено, що проведено тест № 1929. Тим більше не зазначено підпису особи яка проводила даний тест та особи, яку оглянуто, а також цифровий результат огляду в проміле.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржувану постанову, суддя дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази, які містяться в матеріалах даної адміністративної справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії БД №295190 від 02 жовтня 2019 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Alcotest Drager» 6810, роздруківкою з приладу алкотесту Драгер 6810 та письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , є достатніми для підтвердження вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте, перевіривши під час апеляційного розгляду докази у справі, апеляційний суд дійшов протилежного висновку, про недостатність зібраних у спосіб передбачений законом доказів, щодо підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у пред`явленому їй звинуваченні.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності або в разі наявності у справі відомостей про належне повідомлення цієї особи про час і місце розгляду справи та за відсутності її клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи про час та місце розгляду даної справи ОСОБА_1 не було повідомлено належним чином, оскільки в отриманні судового повідомлення про розгляд даної справи 27 грудня 2019 року розписалась особа на прізвище « ОСОБА_1 », а не ОСОБА_1 . Крім цього вказане повідомлення отримано 03 січня 2020 року, тобто вже після того, як відбулося судове засідання. Таке, позбавило можливості ОСОБА_1 надати відповідні пояснення у справі.

Згідно пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 Правил).

Згідно частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження виявлення алкогольного сп`яніння встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі- Інструкція).

Пунктом 2 розділу 1 наведеної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 10 вказаної Інструкції передбачається, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів без зазначення дати його складання огляд ОСОБА_1 проведено за допомогою алкотесту 6810 прилад ARAM 2235.

Із роздруківки результату огляду за допомогою вказаного приладу слідує, що його не підписано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та особою, яка проводила огляд (а.с.1) .

Також, з вказаної роздруківки алкотестера вбачається, що номер тесту становить 1924, проте як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення за № 295190 від 02 жовтня 2019 року до нього додано тест за номером 1929.

Згідно з п.п. 3-4 Розділу П Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Частиною 2 статті 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Так Інструкцією з експлуатації газоаналізатору алкотест 6810 визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі «Інтервали технічного обслуговування». А розділом «Інтервали технічного обслуговування`передбачено інтервали технічного обслуговування приладу - перевірка калібровки, яка має проводиться кожні шість місяців.

Проте дані про перевірку калі бровки в матеріалах справи відсутні.

За такого покази в даній справі застосованого технічного засобу Alcotest 6810 не є належним та допустимим доказом.

Відповідно до положень «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує на те, що він не керував транспортним засобом та не мав ознак сп`яніння.

На спростування доводів апелянта в матеріалах справи відеозйомка відсутня, на диску доданому до протоколу запис відсутній. На запит апеляційного суду від 17 квітня 2020 року щодо надання даних зафіксованих за допомогою відеореєстратора при складанні протоколу про адміністративне правопорушення № 295190 від Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Миколаївській області отримано відповідь, що відеозапис не зберігся через сплин строку його збереження.

Із оскаржуваної постанови районного суду слідує, що суд також не посилався на диск доданий до протоколу про адміністративне правопорушення з відповідним відеозаписом.

Натомість на підтвердження вини ОСОБА_1 , районний суд послався на покази свідків. Однак, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судовому засіданні не допитані, а на неодноразові виклики суду апеляційної інстанції не з`явились в судове засідання, телефонні дзвінки за вказаними в поясненнях номерами не приймають. Крім того, покази свідка ОСОБА_3 викладені на заздалегідь заготовленому бланку, в якому також передбачено і перелік ознак алкогольного сп`яніння водія, що є недопустимим, оскільки такі ознаки носять індивідуальний характер.

Також в письмових поясненнях вказаних свідків містяться виправлення їх місця проживання, що також є перешкодою щодо їх встановлення місця перебування та допиту в судовому засіданні.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В матеріалах адміністративної справи, яка переглядається відсутні данні про виконання працівниками поліції наведених вимог закону та відсторонення ОСОБА_1 від управління транспортним засобом.

Вимоги до протоколу про адміністративне порушення викладені у статті 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 (далі - Інструкція).

Так, згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Враховуючи, що в протоколі про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 викладено суть адміністративного правопорушення, обставини якого не ґрунтуються на встановлених законом доказах не можна вважати таким, що відповідає наведеним нормам права.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведене висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні 2.5 Правил є невірними, оскільки в суді не доведено наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених статтею частиною 1 статті 130 КУпАП.

Тому постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-2 та частиною 1 статті 130 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді ОСОБА_1 районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за протоколом серія БД №295190 від 02 жовтня 2019 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.З.Бондаре