Справа №: 653/1297/20
Провадження № 3/653/877/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 серпня 2020 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Крапівіна О.П. розглянувши матеріали, які надійшли від старшого інспектора Генічеського ВП ГУНП Лук`яненко І. про притягнення до адміністративної відповідальності громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обвинувачеється в тому, що 03.05.2020 року об 13 годині 25 хвилин в с. Павлівка, вул.Радянська ухилялася від виконання передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо виховання своєї дочки ОСОБА_2 2002 року народження, а саме остання пішла з дому у невідомому напрямку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що створює всі належні умови для дочки, в побуті, а також для навчання в школі. Вона закохалась та пішла на зустріч з хлопцем.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Отже, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у трьох різних формах: ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя дитини; ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання дитини; ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання дитини.

В даному випадку суд не вбачає вини матері в повединці дочки, така поведінка викликана суб`єктивним сприйняттям дитини.

За таких умов провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП - закрити, на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП (відсутності події і складу адміністративного правопорушення).

Керуючись, ст.ст. 283 284 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 - закрити, на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП (відсутності події і складу адміністративного правопорушення).

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала законної сили « »_______________20___р.

Строк пред`явлення постанови до виконання складає три місяці з дня її винесення.

Суддя Генічеського районного суду О. П. Крапівіна