ПОСТАНОВА

Справа № 947/9342/20

Провадження № 3/947/2866/20

20.05.2020 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія АПР18 №753962 від 14.04.20120, складений ДОП СП Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Черпачевим А.Ю. щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності у тому числі за ч.2 ст.173-2 КпАП України до штрафу, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , який протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 ст.173-2 КпАП України, висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не встав, та знов вчинив адміністративне правопорушення за наступних обставин.

Повторно, ОСОБА_1 14.04.2020 близько 20.00 год., за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейний конфлікт по відношенню до своєї сестри - громадянки ОСОБА_2 , в ході якого висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, але був належним чином сповіщений за про час та місце проведення судового засідання.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 ознайомлений під розпис з протоколом про адміністративне правопорушення, будучи обізнаним про розгляд судом справи щодо нього, сам до суду не прибув та не цікавився провадженням щодо нього, дійшов висновку про зловживання ним правами з метою затягування строків розгляду справи або уникнення відповідальності. Подальше листування за таких умов буде явно не виправданим витрачання коштів державного бюджету. Виходячи з викладеного ОСОБА_1 вважається таким, що сповіщений належним чином про судове засідання і справу розглянуто без його участі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому, незважаючи на невизнання ним вини, підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, заявою та поясненнями особи, яка постраждала від домашнього насильства, поясненнями свідка ОСОБА_3 , формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, терміновим забороненим приписом стосовно кривдника, яким уповноважений підрозділ органів Національної поліції України відреагували на факт домашнього насильства та вжили заходів спрямовані на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства тощо.

Оскільки ОСОБА_1 , будучи притягнутий протягом року до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КпАП України, вчинив ті самі дії - вчинив домашнє насильство, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю постраждалої від домашнього насильства особи, то він визнається винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України.

Визначаючи міру відповідальності ОСОБА_1 враховується характер правопорушення, данні про особу винного.

Суд не приймає до уваги зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення ознаку вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, оскільки цей факт не підтверджується матеріалами справи.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України, на підставі якої піддати його адміністративному стягненню у вигляді виді громадських робіт на строк сорок годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (Чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.