Справа № 199/3875/20
ПОСТАНОВА

іменем України

01.07.2020 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Воробйов В.Л., за участю захисника особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвоката Бендюг С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

У відношенні ОСОБА_1 складено протокол серії ГП №281828 про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП (далі протокол), в тому, що він, «09.06.2020 року о 07.00 годині в м, Дніпро по пр. Слобожанський, буд. 128 а керував автобусом Mercedes Benz Sprinter 313 н.з. НОМЕР_1 , здійснював регулярне перевезення міжміським сполученням Павлоград - Дніпро з перевищенням передбаченою технічною характеристикою транспортного засобу або визначеного в реєстраційних документах на цей транспортний засіб кількості пасажирів, а саме 24 пасажира, чим порушив вимоги протоколу №13 п.2 від 23.05.2020».

Вважають що в діях ОСОБА_1 мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, як порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

ОСОБА_1 до суду не зявився, був повідомлений шляхом направлення поштового та смс-повідомлення, про причини своєї неявки суд не повідомив, тому вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, на підставі ч.1 ст.268 КУпАП.

Захисник особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвокат Бендюг С.М. у судовому засіданні просив провадження відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.ст.245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно до вимог ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Виходячи зі змісту ст. 7,254,279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є одним з доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі якого у визначеному законом порядку орган (посадова особа), яка розглядає справу, встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

За диспозицією ст.44-3 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто у ній закріплюється лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення ознак, яких бракує, слід звертатися до норм іншого нормативного акта іншої галузі права.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в редакції на час складення протоколу передбачає, що заборонено:

- здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі,

З аналізу вказаних норм вбачається, що порушенням правил карантину є не будь-які перевезення пасажирів автомобільним транспортом, а тільки ті, які визначені відповідним пунктом зазначеної постанови Кабінету Міністрів України.

Так, зміст протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП в частині суті вчиненого правопорушення з огляду на абзац 3 п. 4 вказаної постанови Кабінету Міністрів України, а саме не зазначено які саме пасажирські Перевезення автомобільним транспортом він здійснював (регулярні, нерегулярні) та у якому режимі (звичайному режимі руху чи в режимі маршрутного таксі).

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення чітко зазначеної суті порушення позбавляє суд можливості кваліфікувати дії правопорушника за ст. 44-3 КУпАП, відповідно і вирішити питання про притягнення його до відповідальності за вказаною статтею.

Крім цього, в порушення вимог ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, які саме правила були порушені ОСОБА_2 , та яким нормативно- правовим актом ці правила встановлено, посилання на п.2 протоколу № 13 від 23.05.2020 не надає можливості встановити яким державним органом прийнятий протокол, чи є він взагалі нормативно-правовим актом.

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні докази скоєння правопорушення.

Так, у протоколі не зазначено свідків правопорушення, хоча на думку особи, яка склала протокол водієм перевозилося 24 пасажирів, але жодних даних стосовно свідків не має.

Також з відеозапису доданого до матеріалів справи не вбачається наявності такої кількості пасажирів. З відеозапису не мається можливості встановити кількість пасажирів. А тому твердження про те, що пасажирів було 24, не відповідає дійсності.

До протоколу про адміністративне правопорушення як доказ скоєння правопорушення додано рапорт інспектора поліції про скоєння правопорушення, в розумінні правової позиції висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року №489/4827/16а вбачається, що свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху, тому і вищевказані рапорти працівників поліції не можна вважати доказом винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Також відеозапис не може бути визнаним як належний доказом скоєння правопорушення, оскільки в протоколі не зазначено яким засобом було здійснено відеозапис, не зрозуміло на який пристрій взагалі здійснено відео фіксацію правопорушення.

Крім цього, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім цього, згідно з вимогами ст.283 КУпАП, постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44-3, ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Скарга на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Л.Воробйов