ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5217/20Головуючий у 1-й інстанції Сташків Н.М.
Провадження № 33/817/149/20 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ст.44-3 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І. розглянувши 22 травня 2020 року у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Тернопільського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 17000 грн..

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, 21.03.2020 року о 10 год. 20 хв. ОСОБА_1 , будучи власником магазину Делікатес по вул. Живова, 37А у м. Тернополі, допустив порушення Правил щодо карантину людей, встановлені п.п. 3.2 п.3 рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №236 від 20 березня 2020 року, яке полягає у здійсненні продажу в овочевому відділі вказаного магазину нефасованих та неупакованих овочів та фруктів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову місцевого суду, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Зокрема зазначає, що у відповідності до ЗУ Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів, реалізація це передача, обмін, поставка за договором та відчуження іншим шляхом харчового продукту від однієї особи до іншої безвідносно від того, чи відбулася платно та/або в іншій формі. Будь-яких доказів того, що його магазин здійснював реалізацію продуктів, в матеріалах справи немає.

Вказує, що законодавством України не передбачений термін упакований продукт.

Що стосується терміну фасований харчовий продукт, то, як зазначає апелянт, його значення визначено у ч.1 ст.1 ЗУ Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів як будь-яка представлена кінцевому споживачеві та закладам громадського харчування окрема одиниця, що складається з харчового продукту та упаковки, в яку вміщено цей продукт до того, як його пропонувати для продажу, незалежно від того, повністю чи частково упаковка покриває харчовий продукт, але в будь-якому разі таким чином, щоб її вміст не можна було змінити, не відкривши або не пошкодивши при цьому упаковки. Зазначений термін не поширюється на харчові продукти, що упаковуються в місцях продажу, у тому числі на прохання споживача (нефасовані харчові продукти), а тому вказаний термін не може вживатися щодо овочів та фруктів.

Таким чином, вважає, що під час складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було дотримано вимог щодо формулювання суті адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші, обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, і на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки.

Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, вказаних вимог закону суд першої інстанції не виконав.

Так, стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність фізичних осіб та посадових осіб за порушення Правил щодо карантину людей, санітарно гігієнічних, санітарно протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", інших актів законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Як вбачається з п.3.2 рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 20 березня 2020 року №236, заклади торгівлі було зобовязано здійснювати реалізацію виключно фасованих та упакованих продуктів.

Згідно з ЗУ Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів, реалізація це передача, обмін, поставка за договором та відчуження іншим шляхом харчового продукту від однієї особи до іншої безвідносно від того, чи відбулася платно та/або в іншій формі.

В матеріалах справи відсутні докази, які могли б спростувати чи підтвердити факт продажу нефасованої продукції або факт прийому ОСОБА_2 відвідувачів, зокрема пояснення свідків чи інших відвідувачів магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_2 , матеріали відеофіксації з місця складення протоколу.

В судовому засіданні місцевого суду свідок ОСОБА_3 не допитувалася. В самому ж рішенні є лише посилання на те, що вина ОСОБА_2 доводиться попри інше письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 21 березня 2020 року без посилання на зміст цих пояснень, долучених до матеріалів справи. При цьому зазначені пояснення є нечитабельними, складені нерозбірливим почерком.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 27 червня 2019 року №560/751/17, пояснення свідків не є належними доказами правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх показання не можуть бути беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Наявні ж в матеріалах справи фотографії приміщення та продукції, які зроблені працівниками поліції, жодним чином не доводять факту продажу нефасованої продукції та відповідно вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

За таких обставин, в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази, які поза розумним сумнівом підтверджують порушення ОСОБА_1 правил щодо карантину людей, санітарно гігієнічних, санітарно протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення від 21.03.2020 складений на ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП з порушенням вимог Закону, приходжу до висновку, що рішення прийнято по формально досліджених судом першої інстанції доказах, а тому постанова Тернопільського міськрайонного суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю у звязку з відсутністю в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень - скасувати, справу провадженням закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя