Справа №573/573/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Замченко А. О.
Номер провадження 33/816/268/20 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 44-3 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. ,з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лобанова М.Б., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Білопільського районного суду Сумської області від 23 квітня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мезенівка Краснопільського району, мешканця АДРЕСА_1 ,

підданий адміністративному стягненню за ст.44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 23 квітня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн. у зв`язку із тим, що він 25 березня 2020 року о 12-40 год. у с АДРЕСА_2 , будучи фізичною особою-підприємцем, не припинив роботу магазину господарчих товарів та здійснював прийом відвідувачів, на дверях розмістив табличку «Карантин, приймається не більше 2 відвідувачів», чим порушив вимоги п.п.2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження відносно нього за ст.44-3 КупАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення був складений за його відсутності, тому від підпису він не відмовлявся, а копія протоколу йому не вручалась. До того, вказує й на недоліки протоколу, зокрема, що йому інкримінується здійснення прийому відвідувачів у період карантину щодо придбання господарських товарів, без зазначення норми закону, що забороняє «відвідування» магазину та, що в магазині були покупці або здійснювався продаж товарів матеріалами даного провадження не підтверджується. На думку апелянта, вищевикладене свідчить про невідповідність складеного відносно нього протоколу вимогам ст.256 КУпАП та порушення судом першої інстанції права на захист.

Вказує апелянт і на той факт, що магазин господарських товарів знаходиться за адресою: вул. Шкільна (Леніна), 1, с. Вири (у ньому продаються товари особистої гігієни, корми, садівний матеріал, запчастини до сільхозтехніки) і складається він з двох відділів, один з яких (по продажу будівельних матеріалів) на час карантину був закритий, а за адресою АДРЕСА_2 у АДРЕСА_3 . Вири знаходиться магазин продовольчих товарів.

Пояснення, надані свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 апелянт вважає неналежними та недопустимими доказами наявності у його діях складу адміністративного правопорушення за ст.44-3 КУпАП, оскільки існують сумніви у їх об`єктивності, так як вони спільно здійснювали перевірку дотримання вимог постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 211, а тому є заінтересованими у позитивному результаті розгляду складеного відносно нього протоколу.

Також ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги розпорядження голови селищної ради, яке дозволяло роботу промислових магазинів, оскільки це потрібно для життєдіяльності громадян.

Крім того, станом на 25 березня 2020 року були внесені зміни до постанови КМУ № 211, згідно з якими у період з 25 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року була знята заборона на торгівлю продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами, пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом, засобами зв`язку за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів, які скасовують адміністративну відповідальність за ст.44-3 КУпАП за дії, вчинені ним 25 березня 2020 року.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Лобанова М.Б., який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, висновки суду про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, ґрунтуються на протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП 201290 від 25 березня 2020 року, письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та відеозаписах з нагрудної камери поліцейського.

Разом з тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слідує, що йому ставиться у вину те, що 25 березня 2020 року о 12-40 год. у с АДРЕСА_4 Вири АДРЕСА_2 , будучи фізичною особою-підприємцем, не припинив роботу магазину господарчих товарів та здійснював прийом відвідувачів, на дверях розмістив табличку «Карантин, приймається не більше 2 відвідувачів», чим порушив вимоги п.п.2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 (а.с.2).

Статтею 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п.п.3 п.2 постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 (зі змінами від 16.03.2020 року), заборонено з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Отже, станом на 25 березня 2020 року дійсно було заборонено провадження підприємцями господарської діяльності, пов`язаної з продажем господарчих товарів.

Однак, з довідки виконавчого комітету Річківської сільської ради, виданої ОСОБА_1 та наданої його захисником суду апеляційної інстанції вбачається, що магазин «Продовольчі товари» знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а магазин господарчих товарів знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зі змісту протоколу про адміністративну відповідальність відносно ФОП ОСОБА_1 вбачається, що протокол складений за здійснення ним господарської діяльності за адресою: АДРЕСА_2 Вири, де фактично знаходиться магазин продовольчих товарів.

Таким чином, встановлена зазначеним підзаконним нормативно-правовим актом заборона не підпадає під перелік об`єктів, де заборонено провадження господарської діяльності на період карантину та не поширюється на діяльність, яку здійснював ОСОБА_1 у АДРЕСА_2 у період дії карантинних обмежень.

Однак, даним обставинам не надав належної оцінки суд першої інстанції, що призвело до безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосування до нього адміністративного стягнення за ст.44-3 КупАП.

Таким чином, суддею при винесенні постанови було поверхово та неповно досліджено матеріали справи, не враховано усіх обставин справи.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Таким чином, прийняте рішення у справі не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Білопільського районного суду Сумської області від 23 квітня 2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуЛитовченко Н. О.