Справа № 481/403/20
Провадж.№ 3/481/263/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2020 року м. Новий Буг

Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Вжещ С.І., при секретарі Томинцю О.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його захисника Довгополого О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нового Бугу адміністративні матеріали, які надійшли від Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нового Бугу Миколаївської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

25.03.2020 року відносно ОСОБА_1 поліцейським СРПП № 3 Новобузького ВП ГУНП складено протокол, серії БД № 346997, про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за фактом того, що 24.03.2020 року о 23:43 год., водій ОСОБА_1 керував по вул. Романа Шухевича в м. Новому Бузі, Миколаївської області, транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 2107», н/з НОМЕР_2 , де в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, маючи ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, незв`язана мова, нестійка хода), відмовився в присутності двох свідків від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 вину у вказаному адміністративному правопорушенні не визнав і пояснив, що він дав належний йому автомобіль «ВАЗ 2107» у користування своєму товаришу, який його залишив біля прилеглої території магазину «Каскад» по вул. Р. Шухевича у м. Новому Бузі. Цей товариш мав прийти і забрати даний автомобіль, але щоб цей автомобіль не залишався без нагляду, він ( ОСОБА_1 ) у ньому просто сидів і чекав на нього. В цей час до нього під`їхав патрульний автомобіль, поліцейські якого стали підозрювати його у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Обурений такими діями поліцейських, які крім того забрали у нього мобільний телефон, на який він знімав їх дії, він залишив автомобіль і пішов додому. Поліцейські на місці зупинки пройти огляд на стан сп`яніння не пропонували, лише пропонували проїхати до лікарні і там пройти медичний огляд на стан сп`яніння, на що він не погодився. Вказав, що дійсно того дня випив біля 100 гр. горілки, але автомобілем не керував, лише сидів у ньому і чекав на товариша, який мав відвести додому. При цьому, наголосив, що жодних свідків цих подій не було. Протокол складався за його відсутності. Зі скаргами на неправомірні дії він не звертався.

У судовому засіданні його захисник Довгополий О.Б. вказав, що наявними матеріалами адміністративної справи не доведено того факту, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом. Окрім того, наголосив, що поліцейський всупереч Порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки, а відразу вимагав проїхати до лікарні, при цьому відповідного направлення до Новобузької ЦРЛ він не складав. За вказаних обставин, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП належним чином недоведена, просив закрити провадження у справі за відсутності події та складу правопорушення.

Між тим, не заважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини та доводи з цього приводу його захисника, провина даного водія у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується такими доказами.

Показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наданих суду в режимі відеоконференції.

Зокрема, ОСОБА_2 пояснив, що біля 02:00 год. ночі в кінці березня 2020 року, проїжджаючи повз невідомий йому населений пункт в напрямку до м. Одеси авто було зупинене поліцейськими і його було запрошено в якості свідка певної події. Насамперед він був очевидцем того, як поліцейські неодноразово пропонували невідомому йому чоловіку, який сидів за водійським сидінням у автомобілі «Жигулі», пройти огляд на місці зупинки чи проїхати до лікарні. Але цей водій ніяк не реагував, зачинився всередині авто мовчав та знімав їх з камери телефону. Потім цей чоловік вийшов з даного автомобіля, залишив його на дорозі і пішов пішки у невідомому напрямку. Водій мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки від нього відчувався сильних запах алкоголю. Автомобіль цього водія стояв не на парковці, а ближче до перехрестя доріг, майже на проїзній частині дороги, очевидно, що його було зупинено у цьому місці.

Свідок ОСОБА_3 під час розгляду справи повідомив, що автомобіль, в якому він рухався до м. Одеси в якості пасажиру був зупинений поліцейськими у невідомому йому населеному пункті, які запросили бути свідком фіксації правопорушення, під час якого він бачив зупинений автомобіль «ВАЗ», який стояв майже на проїзній частині дороги, в якому на водійському сидінні сидів чоловік, який зачинився з середини. Поліцейські просили вийти з автомобіля, пройти медичний огляд для встановлення стану сп`яніння, але водій ніяк не реагував. Які б вимоги поліцейського не пред`являлися, цей водій на них ніяк не реагував, мовчки відмовлявся будь-що виконувати. Він сидів в середині автомобіля, увімкнув камеру чи фонарик і знімав всіх присутніх через вікно.

Суд не мав підстав піддавати сумніву пояснення вищезазначених осіб, які підтвердили обставини, встановлені судом, що тягнуть за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Ніхто із них в неприязних стосунках із ОСОБА_1 до скоєного не перебував.

Відеозаписом фіксації правопорушення, згідно якого на відеофайлі «Гайдук3» водій ОСОБА_1 на запитання поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння ніяк не зреагував, а лише підняв у авто скло та став знімати поліцейських та свідків своїм телефоном.

Дослідженні під час судового розгляду справи докази свідчать про те, що ОСОБА_4 24.03.2020 року керував транспортним засобом, а при його зупинці поліцейськими і в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що вказує на вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 з приводу того, що він не керував транспортним засобом суд не приймає до уваги, і вважає їх спробою увести суд в оману та уникнути відповідальності за вчинення грубого адміністративного правопорушення, оскільки такі пояснення спростовуються показаннями свідка ОСОБА_3 , який вказав, що автомобіль знаходився не на зупинці прилеглої території магазину, на чому наголошував ОСОБА_1 , а майже на перехресті доріг, на краю проїзної частини дороги.

Крім того, факт керування транспортним засобом підтверджується відеозаписом «Гайдук», «Гайдук1» з якого видно, що на краю проїзної частини дороги зупинено автомобіль «ВАЗ 2107», н/з НОМЕР_2 , на якому горіли задні габаритні вогні, стопи та увімкнений лівий поворот, що свідчить про те, що цей автомобіль щойно перебував у русі і тільки що зупинений.

Крім того, як видно з показань свідків, що також підтверджується даними відеофайлу « ОСОБА_4 » ОСОБА_1 сидів в автомобілі саме на місці водія.

Під час розгляду справи захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 наголошував, що ОСОБА_1 взагалі не пропонувалося поліцейськими на місці зупинки пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, що свідчить про порушення послідовності порядку проведення поліцейським дій під час фіксації вказаного правопорушення та складання протоколу, крім того поліцейськими взагалі не складалося направлення до лікарні для проходження медичного огляду на стан сп`яніння що тягне за собою закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 6 та 7 розд. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Порядку) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Між тим, факт пропонування на місці зупинки поліцейськими пройти огляд на стан сп`яніння впевнено підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 . Те, що в руках поліцейського свідок не бачив спеціальних технічних засобів, не свідчить про те, що він його не мав.

Крім того, під час судового розгляду з`ясовано, що водій ОСОБА_1 взагалі не реагував на жодну з пропозицій поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння, просто мовчав.

Посилання захисника на те, що з уст ОСОБА_1 не лунала, як така, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки той не виражав словесно будь-яких заперечень і не давав будь-яких відповідей на питання поліцейських, суд знаходить не спроможними, оскільки, як зазначалося вище, останній не давав жодної відповіді на питання поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння і просто мовчав, до того ж як видно з пояснень свідків, самовільно покинув місце зупинки транспортного засобу. При цьому під час судового розгляду справи такі свої дії ОСОБА_1 пояснив тим, що він, в такий спосіб, фактично виразив свою відмову їхати до лікарні для його освідотування заперечуючи тим самим, що він не є водієм і транспортним засобом не керував. Тобто вказані дій ОСОБА_1 , на думку суду, переконливо свідчать про його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи захисника про те, що поліцейські, запропонувавши ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння в лікарні, не склали відповідного направлення, є безпідставні, оскільки, за змістом п. 7 розд. І та п. 8 розд. ІІ Порядку, таке направлення складається лише у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

За такого, зважаючи на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом, суддя вважає за необхідне піддати останнього адміністративному стягненню, передбаченого санкцією цієї статті.

При призначенні адміністративного стягнення, суд враховує особу ОСОБА_1 , який вперше на протязі року притягується до адміністративної відповідальності, своєї вини не визнав, а тому підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім цього, згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із вказаного правопорушника підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 276-280, 283-285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень (отримувач: Новобуз.УК/Новобузький р-н/21081100; код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: UA0014249, код класифікації доходів бюджету: 21081100), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. (отримувач коштів - ГУК у м. Києві, Код , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/рахунок UA0026001, код класифікації 22030106 «Судовий збір»).

Постанову може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Вжещ С.І.