Справа № 127/7061/20
Провадження № 3/127/2373/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 51, ст. 173, ч.1 ст. 178, ст. 185 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

16.03.2020 інспекторами взводу №1 роти №2 БУПП ВП ГУНП у Вінницькій області складено протоколи про вчинення ряду адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_1 , відповідно до яких:

15.03.2020 о 23.10 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «АТБ», що по вул. Пирогова, 50А в м. Вінниці, таємно викрав з полиці магазину батончик «Mars Sniсkers» з лісовим горіхом, 49г., вартістю 12,20 грн (протокол сер.АА №156433 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 51 КУпАП);

16.03.2020 о 00.30 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння по вул. Пирогова, 50А в м.Вінниці, у громадському місці висловлювався нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян (протокол сер.АА №156434 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП);

16.03.2020 о 00.35 год. ОСОБА_1 по вул. Пирогова, 50А в м. Вінниці біля магазину «АТБ» знаходився в п`яному вигляді в громадському місці, чим ображав людську гідність та громадську мораль (протокол серії АА №156204 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП);

16.03.2020 о 00.38 год. поблизу будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, виражався нецензурною лайкою, на законну вимогу інспектора БУПП у Вінницькій області мол. л-та поліції Тимошенка В.С. припинити правопорушення, не реагував (протокол сер.АА №156203 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП).

Справи про вчинення ОСОБА_1 вказаних адміністративних правопорушень надійшли до суду одночасно та постановою суду від 15.05.2020 об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 51 та ч.1 ст. 178 КУпАП, визнав. Водночас, заперечував факт вчинення ним інших правопорушень, пояснивши, що нецензурної лексики не вживав та не чинив непокори. Така позиція була підтримана й законним представником неповнолітнього ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ч.1 ст. 51, ст. 173, ч.1 ст. 178, і повинен нести відповідальність, встановлену Законом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії АА №156433, серії АА №156434, серії АА №156204 від 16.03.2020, рапортами поліцейських, довідкою КЗ «ВОНД «Соціотерапія» №357 від 16.03.2020, записами на компакт-дисках відеофіксації обставин подій з нагрудних камер поліцейських, особистими поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні. Зокрема вказаним відеозаписом спростовується твердження ОСОБА_1 щодо невжиття ним нецензурної лексики.

Розглядаючи питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 185 КУпАП суд зазначає наступне.

Диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

При цьому, суд відмічає, що відповідальність настає не за всяке невиконання законних вимог працівника поліції, а лише за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Згідно пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.06.1992 року № 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Отже, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки та виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок.

Положення ст. 251 КУпАП визначає довільний перелік доказів у справі про адміністративне правопорушення, як фактичних даних, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, в матеріали справи до протоколу про адміністративне правопорушення надані лише рапорти поліцейських, а також відеозаписи з нагрудних камер екіпажу поліцеських щодо обставин події, які досліджувались в судовому засіданні.

Наразі, за даними відеозапису з нагрудних камер поліцейських, не підтверджено даних, викладених в протоколі і наданих поясненнях, та не встановлено вчинення ОСОБА_1 дій, які б вказували саме на злісну непокору законній вимозі поліцейського (припинити виражатися нецензурною лайкою). Судом не встановлено, що висловлювання ОСОБА_1 в грубій формі були пов`язані з законним розпорядженням поліцейського, направленим на припинення цього правопорушенням.

З огляду на вказане, суд не може взяти до уваги протокол та додані до нього матеріали як належні та допустимі докази.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі, яким визначаються межі даного судового розгляду, не надано, його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, тому склад правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, в його діях відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia, заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Визначаючись щодо виду адміністративного стягнення, за правопорушення, передбачені ч.1 ст. 51, ст. 173, ч.1 ст. 178 КУпАП, вчинені ОСОБА_1 суд враховує відображені в матеріалах справи обставини та характер скоєних правопорушень, вік особи та ступінь його вини за кожним із вчинених ним правопорушень, а також положення ст.13 КУпАП, відповідно до яких у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема ст. 51, 173 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. При цьому суд також враховує, що в судовому засіданні ОСОБА_1 та його законний представник повідомили, що він працює на Підприємстві «Аргон» та має самостійних заробіток. За наведених обставин суд приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, розмір якого визначити з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП .

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 420,40 грн, сплата якого передбачена ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ч. 1 ст. 51, ст. 173, ч.1 ст. 178, ст. 185, п.1 ч.1 ст.247, ст. 279, 280, 283-285, 287 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 51, ст. 173, ч.1 ст. 178 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят гривень) грн.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання 3(три) місяці.

Суддя: