Справа № 234/9669/20
Провадження № 3/234/2738/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Кравченко О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли із Краматорського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки м. Краматорську Донецької області, громадянки України, не працює, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 184 ч. 1 Кодексу про адміністративні правопорушення України, якій у відповідності зі ст. 268 КУпАП роз`яснені її права, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ухилилась від передбачених законом обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 02.06.2020 року приблизно в 17-00 годин самовільно пішов з дому за адресою АДРЕСА_1 та його місцезнаходження було невідоме, на зв`язок з рідними не виходив, вдома не ночував. 03.06.2020 року приблизно в 19-00 годин місце знаходження хлопця було встановлено, але за даним фактом було відкрите кримінальне провадження. Мати дитини - ОСОБА_1 порушила ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.150 СК України, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину визнала частково та суду пояснила, що її син 02.06.2020 року 17-00 годин з її дозволу пішов пограти з друзями у футбол, однак, не повідомивши її, залишився ночувати у друга. Коли син не повернувся ввечері додому, вона йому телефонувала, однак телефон був вимкнений. Як пізніше пояснив їй син, телефон розрядився. Вони його прочекали усю ніч та ранок, після чого 03.06.2020 року вона зателефонувала до поліції. Син повернувся додому 03.06.2020 року приблизно о 19-00 годин.

Вислухав пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що адміністративне провадження у відношенні ОСОБА_1 слід закрити з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до положень ст.ст.10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП, відповідальність за цим законом настає в разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає в: 1) ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (ч. 1); 2) вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом (ч. 2); 3) вчиненні неповнолітніми діянь, що містять ознаки злочину, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність (ч.3).

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Проте в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яким саме чином ОСОБА_1 не виконувала свої батьківські обов`язки, при цьому не зазначено в чому саме проявилося таке неналежне їх виконання і чим конкретно це підтверджено.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Отже, диспозиція даної статті посилається на певне законодавство, яке передбачає виконання обов`язків. Тому, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності повинно бути зазначено, які саме обов`язки не були виконані ОСОБА_1 і яким законодавством передбачене їх виконання. Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення зроблено загальне посилання на ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.150 СК України, однак не вказано, які саме обов`язки, передбачені зазначеними нормативно-правовими актами, не були виконані ОСОБА_1 .

Матеріали, додані до протоколу про адміністративне правопорушення не містять доказів на доведення вини ОСОБА_1 .

З аналізу змісту ч.1 ст.184 КУпАП вбачається, що ухилення від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Таким чином, суду не надано достатньо допустимих доказів для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст.ст.184 ч.1, 221, 247 п.1, 280, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.184 ч.1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Краматорського міського суду О. Ю. Кравченко