Єдиний унікальний номер 235/1978/20
Номер провадження 33/804/229/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ по адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Ковалюмнус Е.Л., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 квітня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка Донецької області, яка має на утриманні неповнолітню дитину, працює продавцем магазину МК «М`ясний комбінат», раніше до адміністративної відповідності не притягалася, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 квітня 2020 року, 22.03.2020 року о 09-50 годині, за адресою: АДРЕСА_2 , являючись продавцем продовольчих товарів МК «М`ясний Комбінат», здійснювала продаж продуктів харчування без засобів індивідуального захисту, а саме маски, чим порушила п. 3 п. 2 Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року, а також розпорядження Покровської міської ради №160 від 11.03.2020 року.

Постановою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій вона просить постанову судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 квітня 2020 року скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що судом першої інстанції не враховано, чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення; чи підлягає ОСОБА_1 відповідальності за скоєне. Також, судом не враховано обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, її особисті данні, а саме, те, що у неї на утриманні знаходиться неповнолітня дитина, з чоловіком вона не проживає разом, аліменти від нього не отримує, основним джерелом доходу є її заробітна плата, яка складає 5000,00 грн. Крім того, зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення неправильно зазначена норма закону та в суді не доведено, що вона є суб`єктом господарювання. Також зазначила, що відсутні документи на підтвердження того, що вона є продавцем у вказаному магазині.

ОСОБА_1 повідомлена про дату, час та місце розгляду справи та надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 № 630286 від 22.03.2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 в магазині МК «М`ясний комбінат» здійснювала продаж продуктами харчування без засобів індивідуального захисту (маски медичної), чим порушила Закон ВР «Про внесення змін щодо запобігання та поширення хвороби (СOVID-19)» (проект № 3219), а саме п. 3 ч. 2 Постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211, а також п. 2 ч. 5 розпорядження Покровської міської ради від 20.03.2020 року № 167 р.г.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п.п. п. 2 Постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 року, з внесеними до неї змінами постановою КМУ від 16.03.2020 року № 215 заборонено з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 03 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачені додаткові повноваження місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в умовах карантину.

Розпорядження Покровської міської ради №160 від 11.03.2020 року, яке зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, хоча і відсутнє в матеріалах справи, проте основним нормативно-правовим актом, який встановлює обмеження в період карантину є вищезазначена постанова КМУ, відповідно до якої дозволена роздрібна торгівля продуктами харчування у період карантину з за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в судовому засіданні не доведено, що вона є суб`єктом господарювання, а також те, що відсутні документи на підтвердження того, що вона є продавцем магазину МК «М`ясний», не може бути прийняти судом до уваги у зв`язку з наступним.

Згідно ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці».

З аналізу п.п. 3 п. 2 Постанови КМУ вбачається, що відповідальність суб`єктів господарювання передбачена саме за порушення вимог щодо заборони роботи суб`єктів господарювання, які приймають відвідувачів. Оскільки роздрібна торгівля продуктами харчування у період карантину за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту дозволена у період карантину, факт того, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання не має значення для вирішення питання чи підлягає вона відповідальності за ст. 44-3 КУпАП.

В матеріалах справи міститься копія особистої медичної книжки, виданої на ім`я ОСОБА_1 , в якій зазначено, що вона є продавцем продовольчих товарів МП «М`ясний». Крім того, про це ОСОБА_1 зазначала у своїх письмових поясненнях, не заперечувала про цей факт у суді першої інстанції та додала копію довідки про доходи від 14 квітня 2020 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 справді працює у ТОВ «МК «М`ясний» та займає посаду продавець продовольчих товарів (а.с.19).

Апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції не враховано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна вона у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та чи підлягає відповідальності за скоєне у зв`язку з наступним.

У суді першої інстанції ОСОБА_1 вину не визнала, зазначивши, що коли вона виходила до туалету вона зняла маску та, після повернення не встигла її одягнути.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, ґрунтується на належних та допустимих доказах. У постанові суду першої інстанції зазначено, що факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 22.03.2020 року, який складений компетентною особою, його зміст відповідає ст. 256 КУпАП, рапортом інспектора Покровського ВП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 22.03.2020, фотоілюстрацією до порушення.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладання адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладанні враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, характер вчиненого правопорушення, той факт, що ОСОБА_1 має на утриманні неповнолітню дитину (а.с. 20), яку вона виховує сама, працює продавцем із заробітною платою, яка складає 4000 5000 грн, а також те, що хоча вона і вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, однак будь-яких негативних наслідків від її дій не настало, тому вчинене правопорушення необхідно вважати малозначним, внаслідок чого, відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, а справу відносно неї закрити з оголошенням їй усного зауваження.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, постанова Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 квітня 2020 року - скасуванню, ОСОБА_1 звільненню від адміністративної відповідальності за скоєння нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення з оголошенням ОСОБА_1 усного зауваження, а провадження у справі - закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити ОСОБА_1 усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького

апеляційного суду Е.Л. Ковалюмнус