Справа № 357/3618/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2020 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І. Д. ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВРПП Білоцерківського ВП ГУНП у Київській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст.123 ч.2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

09 квітня 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про притягнення до відповідальності за ст.123 ч.2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07 квітня 2020 року серія ДПР18 №055330:

водій ОСОБА_1 , 07 квітня 20202 року о 16 год. 53 хв. на а/д НОМЕР_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21703», номерний знак НОМЕР_2 , порушив правила проїзду залізничного переїзду, виїхав на забороняючий (червоний) сигнал світлофора та звуковий сигнал, чим порушив вимоги п.20.5, 20.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.123 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення складений всупереч вказаним вимогам закону, в якому не має даних про будь-кого із свідків, момент проїзду залізничного переїзду з відео видно, що перед переїздом залізничного переїзду він зупинився на забороняючий сигнал світлофору, а рух продовжив тільки після підняття шлагбауму та вимкнення червоного сигналу світлофору. Тому просить провадження в справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд заслухавши пояснення особи стосовно якої складено адміністративний протокол та дослідивши матеріали справи, переглянувши диск який був долучений до матеріалів, дослідивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.2 ст.123 КУпАП з наступних підстав.

У відповідності до п.20.5 ПДР рух через переїзд забороняється, якщо: а) черговий по переїзду подає сигнал заборони руху - стоїть до водія грудьми або спиною з піднятим над головою жезлом (червоним ліхтарем чи прапорцем) або з витягнутими в сторони руками; б) шлагбаум опущений або почав опускатися; в) увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума; г) за переїздом утворився затор, який змусить водія зупинитися на переїзді; ґ) до переїзду в межах видимості наближається поїзд (локомотив, дрезина).

Пунктом 20.3 ПДР України передбачено, що для пропуску поїзда, що наближається, і в інших випадках, коли рух через залізничний переїзд заборонено, водій повинен зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією), дорожнім знаком 2.2, шлагбаумом чи світлофором так, щоб бачити сигнали, а якщо засоби організації дорожнього руху відсутні - не ближче 10 м до найближчої рейки.

Згідно п.8.7.3 ПДР України, сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до п.8.7.6 ПДР України для регулювання руху на залізничних переїздах використовуються світлофори з двома червоними сигналами або одним біло-місячним і двома червоними, які мають такі значення: а) миготливі червоні сигнали забороняють рух транспортних засобів через переїзд.

Диспозиція ч.2 ст.123 КУпАП, тобто частина статті, яка встановлює ознаки конкретного правопорушення, передбачає настання відповідальності саме за в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Системний аналіз зазначених норм ПДР України та КУпАП в їх сукупності дає можливість стверджувати, що єдиною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.123 КУпАП є в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений, при цьому, як вже зазначалося, залізничний переїзд це не аби яка ділянка дороги поблизу залізничної колії, а саме перехрещення дороги із залізничними коліями на одному рівні.

Згідно до роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247 і 280 КУпАП.

У порушення ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, не викладено обставин і не зазначено доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 дійсно умисно здійснив виїзд на залізничний переїзд при увімкненому забороненому сигналі світлофора. Так, інформація, виявлена на відеозаписі, жодним чином не підтверджує факт виїзду на залізничний переїзд при увімкненому забороненому сигналі світлофора та не відкритому шлагбауму.

При перегляді відеозапису, наданого працівниками поліції у якості доказу до протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що дійсно, під час руху транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , через залізничний переїзд, забороняючий сигнал світлофору не було видно, шлагбаум був відчинений.

Тому, суд приходить до висновку про те, що у ОСОБА_1 відсутній умисел щодо порушення правил дорожнього руху під час виїзду на залізничний переїзд.

Крім вказаного відеозапису, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, а один протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути достатнім доказом для встановлення вини ОСОБА_1 , оскільки вина правопорушника повинна підтверджуватись сукупністю доказів.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснив виїзд на залізничний переїзд при увімкненому забороненому сигналі світлофора.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах "Malofeyeva v. Russia" та "Karelin v. Russia" суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.62 Конституції України всі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, при розгляді справи не встановлено фактичних даних на спростування доводів особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було долучено будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне закрити провадження у вищевказаній справі у зв`язку з відсутністю у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.123, 247, 251, 283, 284КУпАП суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.123 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області І. Д. Дубановська