Справа № 296/4203/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2020 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Покатілов О.Б., розглянувши матеріали, що надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює старшим офіцером мобілізаційного відділення Житомирського об`єднаного міського військового комісаріату, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 КпАП України,-

встановив :

У зв`язку із затвердженням Верховною Радою України Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/214 від 17 березня 2014 року, № 454/2014 від 06 травня 2014 року, № 607/2014 від 21 липня 2014 року, № 15/2015 від 14 січня 2015 року, в Україні розпочато мобілізацію та оголошено особливий період, тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.

Відповідно до ст. ст. 11, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Відповідно до ст. ст. 1, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зокрема зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Згідно до вимог ст. 49, 50 Статуту, військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду є діяннями, що віднесені до адміністративних правопорушень.

У той же час капітан ОСОБА_1 09 травня 2020 року в умовах особливого періоду зазначені вимоги Закону проігнорував та під час виконання службових обов`язків під час несення служби в патрулі перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Викладене свідчить про умисне скоєння катінаном ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Передбаченого ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 вину при розгляді справи в суді визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати.

Вина ОСОБА_1 підтверджується:

-протоколом серії КИЖ № 43 про військове адміністративного правопорушення від 12.05.2020 р.;

-результатом проведення тесту приладом Алконт-М від 09.05.20202 р. відносно ОСОБА_1 ( 2.65 проміле-перебував у стані алкогольного сп`яніння);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 09.05.2020 р.;

-письмовим поясненням ОСОБА_1 від 12.05.2020 р.;

-к. витягу із наказу від 09.03.2017 р. № 26;

- службовою характеристикою на ОСОБА_1 .

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи самі обставини справи, враховуючи особу правопорушника, який вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в зв`язку із малозначністю скоєного, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 283 КпАП України,-

постановив :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративної правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КпАП України та звільнити його від адміністративної відповідальності в зв`язку з малозначністю скоєного і обмежитись усним зауваженням. Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Cуддя О. Б. Покатілов