Справа № 466/1172/20 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 33/811/556/20 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., з участю ОСОБА_1 та його захисника Артюшкової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 12 березня 2020 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200.00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , 10 лютого 2020 року о 01:10 год. на пр.Чорновола, 45а, у м.Львові, керував транспортним засобом марки «Opel Vectra», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (згідно показників приладу «Drager» Alkotest 6820 ARJL-0257 - 0,96 проміле), чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На дану постанову захисник Артюшкова О.О., в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та постановити нову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вважає оскаржувану постанову необґрунтованою, такою, що суперечить вимогам закону та не відповідає засадам верховенства права.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №067025 від 10.02.2020 року складений із порушеннями положень ст.266 КУпАП, а також працівниками поліції не поінформовано ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу «Drager», останній був позбавлений можливості реалізувати своє право вимагати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого запису вимірювальної техніки, також працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки, не було роз`яснено право на проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та працівниками поліції не було дотримано всіх положень інструкції з експлуатації «Drager Alcotest 6820».

Крім того, судом першої інстанції не прийнято до уваги письмових пояснень свідків, яких не було допитано в судовому засіданні, а сама справа розглянута поверхово і формально.

Таким чином, вважає, що судом під час вирішення справи не було належним чином досліджено усіх долучених доказів, не з`ясовано усіх обставин справи та застосовано формальний підхід до вирішення справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та виступ захисника Артюшкової О.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили таку задовольнити, вивчивши матеріали справи №466/1172/20, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість постанови суду, неповноту проведення судового розгляду та порушення норм права, апеляційний суд вважає безпідставними і до уваги не бере.

Відповідно до п.6 розділу І, п.3, п.10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки; результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №067025 від 10 лютого 2020 року (а.с.2), ОСОБА_1 власноруч розписався у вказаному протоколі, чим погодився із внесеними у нього даними, та відмовився від пояснення в графі «пояснення особи, яка приягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення».

Не беруться до уваги доводи апелянта про те, що він не погоджувався з результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння, а працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його право на проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, оскільки такі спростовується відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 після проходження огляду на стан сп`яніння жодним чином такий не заперечив та не спростував, а також не зазначив про бажання пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Вказаний результат огляду ОСОБА_1 також підтвердили ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких проводився огляд на стан сп`яніння.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції були допущені порушення порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки, згідно з ч.3 ст.266 КУпАП, направленню до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння підлягає лише той водій, який відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або не згоден із його результатами, чого не було у даному випадку.

Покликання апелянта на те, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги письмових пояснень свідків, які знаходилися в автомобілі та яких не було допитано в судовому засіданні, а також доводи про те, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки, не приймаються до уваги, оскільки не були підтверджені в ході апеляційного розгляду справи, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини у скоєному, і апеляційним судом оцінюються як форма захисту.

Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 відповідно до положень ч.2 ст. 33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200.00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення, обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст.247 КУпАП, відсутні.

Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 12 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Артюшкової О.О. в його інтересах - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер