Справа № 453/56/20 Головуючий у 1 інстанції: Курницька В.Я.
Провадження № 33/811/472/20 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю адвоката Геш Івана Юрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Сколівського районного суду Львівської області від 11 березня 2020 року,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять)грн. 40 коп. судового збору.

За постановою суду згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 027872 від 29.12.2019 року, ОСОБА_1 , 29.12.2019 близько 02.13 год., по вул. І. Франка в м. Сколе Львівської області, керував автомобілем марки «Opel Antara», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю із порожнини рота водія. Від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність та необґрунтованість постанови судді Сколівського районного суду Львівської області від 11 березня 2020 року, просить таку скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що рішення, прийняте судом першої інстанції всупереч імперативним нормам Конституції України та КУпАП, на підставі доказів, які являються недійсними, без належного мотивування, таким, де висновки не підтверджуються матеріалами наявними у справі, а відтак таким, що прийняте з порушенням ст.ст. 8,62,129 Конституції України, ч.2 ст.7, ч.2 ст.251, ч.ч. 1-7 ст. 266, ч.2 ст. 278 КУпАП, що в свою чергу, породжує порушення його права на справедливий суд.

Апелянт зазначає, що на відеозаписі з нагрудних камер поліцейського відображається те, як поліцейський не представився, не вказав підстави зупинки та вимагав у нього посвідчення водія та технічний паспорт на транспортний засіб, проте апелянт пояснив, що не керував транспортним засобом тому документів з собою немає. В подальшому, поліцейським було запропоновано йому пройти тест на алкогольне сп`яніння, на що він погодився та запропонував пройти тест на алкогольне сп`яніння в лікарні. Таким чином апелянт звертає увагу на те, що дані обставини свідчать про відсутність доказів керування ним транспортним засобом, та на перевищення поліцейським своїх посадових обов`язків, оскільки пропозиція проходження огляду на стан сп`яніння до особи, на яку не поширюється дія ст. 130 КУпАП, є неправомірною.

ОСОБА_1 вказує, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, однак такий протокол складено за участі лише одного свідка, а тому, на думку апелянта, даний протокол є недійсним.

Крім того, апелянт зазначає, що він не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, а вимагав здійснити такий шляхом забору крові, проте йому було відмовлено.

Наголошує, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія до закладу охорони здоров`я для проведення такого огляду.

Апелянт зазначає, що в жодному судовому засіданні він не підтверджував факт керування транспортним засобом після вживання алкоголю, а тому такі твердження суду є безпідставними.

Заслухавши пояснення адвоката Геша І.Ю. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги і дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, в ній міститься констатація змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: «згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 027872 від 29.12.2019, водій ОСОБА_1 , 29.12.2019 близько 02.13год., по вул. І.Франка в м.Сколе Львівської області, керував автомобілем марки «Opel Antara», д.н.з. НОМЕР_1 ,з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю із порожнини рота водія. Від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан сп`яніння відмовився,чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1ст.130 КУпАП».

Таким чином, суддею, в порушення вимог ч.2 ст.283 КУпАП не встановлено фактичні обставини події при розгляді справи в судовому засіданні та не зроблено їх опис, що є безумовною підставою для скасування постанови.

З огляду на викладене постанову Сколівського районного суду Львівської області від 11 березня 2020 року слід скасувати.

У статті 247 КУпАП зазначені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи, подія мала місце 29 грудня 2019 року і правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП не є триваючим.

Оскільки на момент перегляду справи судом апеляційної інстанції закінчилися передбачені ч.2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, а постанова судді підлягає скасуванню, на ОСОБА_1 не може бути накладене стягнення й провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задоволити частково, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову судді Сколівського районного суду Львівської області від 11 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України - закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк