Справа № 461/3278/20 Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д.
Провадження № 33/811/670/20 Доповідач в 2-й інстанції: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я. за участю прокурора Терешенко В.Е., апелянта ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 22 квітня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

встановив:
вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 , будучи 05 грудня 2019 року звільненим з посади заступника командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення, згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №245 від 05 грудня 2019 року, відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин, а саме 27 лютого 2020 року, о 21:17 год., подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію (перед звільненням) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що у нього не було умислу на вчинення адміністративного правопорушення. Зазначає, що 04.12.2019 року він намагався подати електронну декларацію, проте виникла помилка при зчитуванні особистого ключа, хоча строк його дії був до 28.01.2020 року. Новий ЕЦП він отримав лише 17.12.2019 року. 23.12.2019 р. ним була заповнена та подана декларація, однак з невідомих причин така фактично не була подана, про що він дізнався в лютому 2020 р. Крім того, звертає увагу на тому, що він вважав, що граничним строком подачі його декларації є 25.12.2019 року. Зазначає, що він не міг також вчасно подати декларацію, оскільки при звільненні роботодавець не виплатив йому грошову компенсацію у повному обсязі, що унеможливило би подачу достовірних відомостей у декларації.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу. В обґрунтування поважності причин несвоєчасного подання декларації зазначив, що вперше заповняв особисто декларацію. Умислу на несвоєчасне подання декларації у нього не було.

Прокурора заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Вважає рішення суду першої інстанції, таким, що відповідає вимогам закону.

Заслухавши доводи апелянта та прокурора, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбаченого, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за №959/29089, декларація суб`єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Висновок суду про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення № 188 від 13 квітня 2020 року;

-даними витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 05 грудня 2019 року, яким ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу у зв`язку зі звільненням з військової служби за станом здоров`я з посади заступника командира в/ч НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення;

-роздруківкою послідовності дій користувача ЄДРД ОСОБА_1 , відповідно до якої останній подав декларацію 27 лютого 2020 року.

Твердження ОСОБА_1 , про те, що він повинен був подати декларацію до 25.12.2019 року є необґрунтованим, оскільки його було звільнено з військової служби за станом здоров`я з посади заступника командира в/ч НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення 05.12.2019 року, а тому відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за №959/29089, граничний строк подачі ним декларації є 06.12.2019 року.
До того ж, невиплата грошової компенсації на момент звільнення, не може бути підставою для несвоєчасного подання декларації при звільненні, оскільки в декларації зазначаються відомості про майновий стан на день подання декларації.
Покликання ОСОБА_1 на те, що з об`єктивних причин він отримав ЕЦП лише 17.12.2019 року, що є поважною, на його думку, причиною пропуску строку для подачі декларації, вважаю необґрунтованими, оскільки згідно з інструкцією, яка міститься на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк», ЕЦП можна оформити дистанційно та миттєво через додаток «Приват24».
Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 , як поважність причини несвоєчасного подання декларації, заповнення такої ним особисто вперше, оскільки, як ним вказано в суді апеляційної інстанції, за попередні роки щорічні декларації ним подавались.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що суд, у відповідності зі ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:
постанову Галицького районного суду м. Львова від 22 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського
апеляційного суду Головатий В. Я.