Справа № 753/5557/19 Суддя в суді першої інст. - Скуба А.В.
Провадження № 33/824/3275/2020 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.,

за участю, особи яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді І-ї інстанції, 10 березня 2020 року о 01 год. 05 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем "Шкода" д.н.з НОМЕР_1 по просп. П.Григоренка у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродня блідність шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий що пропущений з поважних причин, оскільки в судовому засіданні він присутній не був, а зі змістом оскаржуваної постанови ознайомився 17.06.2020 року під час ознайомлення з матеріалами справи; постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Вказує, що постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки рішення було прийнято без його участі, а тому без урахування його пояснень.

Зазначає, що він відмовився від проходження огляду у лікаря нарколога, оскільки не довіряв саме тим працівникам поліції, від видачі направлення на медичний огляд йому було відмовлено, а в поясненні свідків зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на приладі "Драгер" та у лікаря.

Вказує, що з відеозапису з нагрудної камери поліцейських чітко видно, що він не має жодних ознак сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній під час ухвалення оскаржуваного рішення, з матеріалами справи та постановою суду ознайомився лише 17.06.2020 року.

За таких обставин та з метою забезпечення права на захист, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 15.05.2020 року.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі та у судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та просив закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на доводи викладені в апеляційній скарзі.

Однак, зазначені твердження ОСОБА_1 повністю спростовуються наданими до апеляційного суду матеріалами провадження.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №075579 від 10.03.2020, ОСОБА_1 10.03.2020 року о 01 годині 50 хвилин керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_2 в м. Києві по просп. Григоренка, 13/27, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідність шкірного покриву обличчя, тремтіння кінцівок пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків (а.с.1).

Факт роз`яснення йому права та обов`язків, передбачених ст.63 Конституцією України та ст.286 КУпАП ОСОБА_1 підтвердив власним підписом. У наданих до протоколу письмових поясненнях він не заперечував факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, зазначивши при цьому, що пройде огляд самостійно.

При цьому відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 10.03.2020 року (а.с.2).

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського також вбачається, що ОСОБА_1 було неодноразово чітко роз`яснено порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, проте ОСОБА_1 відмовився, зазначивши що пройде такий огляд самостійно.

Разом з тим, наданий ОСОБА_1 до апеляційного суду звіт про тестування на встановлення факту вживання психоактивних речовин ТОВ "Медаком" від 10.03.2020 року, згідно якого за результами лабораторних досліджень слідів алкоголю та психотропних речовин в організмі не виявлено, не може бути визнаний належним та допустимим доказом у даній справі, оскільки ТОВ "Медіком" не входить до переліку закладів охорони здоров`я, визначених наказом Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації від 11.04.2019 № 343-адм «Про затвердження закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням ст. 266 КУпАП.

Доводи зазначені в апеляційній скарзі не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою, та повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Попри невизнання вини ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП та необхідність накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами є обгрунтованими.

Порушень вимог закону під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницькогорайонного суду м. Києва від 15 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко