Справа № 206/2518/20
Провадження № 3/206/1195/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Бубісь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючої на посаді комірника ТОВ «ЕВЕРЕСТ», що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 184 КУпАП,-

за участю особи стосовно якої складено протокол: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська з Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 01.06.2020 серії АПР18 № 661161, вбачається що гр. ОСОБА_1 , 27.05.2020 не виконував свої батьківські обов`язки по відношенню до неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого діти покинули домівку по АДРЕСА_1 о 18 год. 00 хв. та були встановлені у смт. Іларіонове по вул. Крупська АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , чим було порушено вимоги ст. 150 Сімейного кодексу України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засідання не заперечував, щодо викладених обставин в протоколі та зазначив, що раніше до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП не притягувався.

Суд, вислухавши особу стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Однак, із матеріалів справи вбачається, що при складанні вищезазначеного протоколу не були виконані вимоги, передбачені ст. 256 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.184 КУпАП передбачена відповідальність за повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Доказом який підтверджує, що ОСОБА_1 протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, є постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, яка набрала законної сили.

Таким чином, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, як і з фабули протоколу не вбачається, що ОСОБА_1 повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, вчинив будь-яке з правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КпАП, оскільки до протоколу не додано процесуального документа, а саме постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили та була доказом про те, що ОСОБА_1 протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд критично оцінює протокол про адміністративне правопорушення, серії АПР18 № 661161 від 01.06.2020, оскільки наявні обставини в ньому, форма та зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинні відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, крім того, протокол про адміністративне правопорушення та докази, долучені до протоколу, містять у собі суперечливі та сумнівні відомості що не узгоджується з стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, в частині того, що докази про що небуть можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини

Враховуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в адміністративному протоколі не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення відображену в протоколі або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.247 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.В. Поштаренко