справа № 399/317/20
провадження № 3/399/104/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області Шуліка Олександра Олександрівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту стратегічних розслідувань в Кіровоградській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , українця, громадянина України, депутата Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи станом на 00 годин 00 хвилин 01.01.2019 суб`єктом декларування в розумінні Закону України «Про запобігання корупції», а саме: особою, зазначеною у підпункті «б» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону депутат сільської ради, у період часу з 00 годин 00 хвилин 01.01.2019 року до 01.04.2019 року несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, а саме 16.12.2019 року о 10 год. 01 хв., чим порушив вимоги ч. 1 ст. 45 Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідальність за дане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав в повному обсязі.

В судовому засіданні прокурор підтримала складений відносно ОСОБА_1 протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності з тих підстав, що в його діях є склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та думку прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час розгляду справ, пов`язаних з корупцією, необхідно з`ясовувати, чи було правопорушення, за яке особу притягують до відповідальності; чи містить діяння склад корупційного правопорушення, передбаченого Законом; чи особа є винною в його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак кримінального правопорушення; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є підставою для притягнення цієї особи до відповідальності.

Суддею встановлено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 являється депутатом 7 скликання Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області.

Відповідно до п. п. «б» ч. 1 ст. 3 Закону України Про запобігання корупції» (в редакції, що діяла на момент складення протоколу) суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, зокрема є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Частиною 2 статті 45 Закону України Про запобігання корупції» (в редакції, що діяла на момент складення протоколу) передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний був подати до 01 квітня 2019 року щорічну декларацію за минулий 2018 рік та подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

В той же час, з витягу з офіційного сайту Національного агентства запобігання корупції вбачається, що лише 16.12.2019 року о 10:01 ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2018 рік. При цьому, жодних спроб подачі декларації ОСОБА_1 до цього моменту не зафіксовано. Також в цей період не було технічних проблем з доступом до сайту для подачі декларацій.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи обізнаним з антикорупційним законодавством щодо строків та порядку виконання вимог Закону фінансового контролю, подав декларації лише 16 грудня 2019 року, при цьому поважності пропуску подачі декларацій не зазначено у протоколі і не встановлено під час розгляду справи в суді.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 , порушивши вимоги ч. 1 ст. 45 Законом України «Про запобігання корупції», вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №92/2020 складено старшим оперуповноваженим 1-го сектору протидії корупції Управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України 22.04.2020 року. При цьому, зазначено, що датою вчинення правопорушення є 01 квітня 2019 року о 00 год. 00 хв. 00 сек., а фактичним моментом виявлення є дата складення протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 22 квітня 2020 року.

Суддя не погоджується з датою виявлення правопорушення, зазначеною у протоколі, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1, п. п. 1 п. 3, п. 5 розділу 1 Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №56 від 10.02.2017 року, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції». Контроль здійснюється на засадах верховенства права, через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції, та автоматично засобами програмного забезпечення Реєстру.

Згідно пункту 1 розділу II Порядку, відповідно до Закону Національне агентство проводить щодо декларацій такі види контролю: 1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення; 3) логічний та арифметичний контроль.

Пунктами 2, 5 розділу II Порядку встановлено, що НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб`єкта декларування та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Посадові особи Кіровоградського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, відповідно до п. 4 розділу II Порядку, вправі, виключно у випадку встановлення факту неподання декларації або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціально уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів, скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Статтею 255 КУпАП передбачено право уповноважених на те посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції) складати протоколи про адміністративне правопорушення за ст. ст. 172-4 172-9. Статтею 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, Закон України «Про запобігання корупції», який є основним спеціальним Законом у сфері боротьби з корупцією тільки Національне агентство наділив правом здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (стаття 11 Закону).

Статтею 49 цього Закону встановлено, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об`єднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.

Тобто, всі обов`язкові дії по проведенню контролю та перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності, а органи Національної поліції позбавлені контролюючої функції.

Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеним у постанові від 11.04.2018 року (справа №814/886/17), де суд зазначив, що НАЗК здійснює повну перевірку декларацій у порядку, передбаченому статтею 50 Закону №1700-V11. Здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб`єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції НАЗК.

Приписами ч. 3 ст. 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 11 Закону №1700-VII НАЗК забезпечує ведення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто НАЗК як орган, який зобов`язаний здійснювати перевірки своєчасності подання декларацій адмініструє даний ресурс та має до нього повний доступ.

Згідно з ч. 1 ст. 255 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтями 172-4 172-9 КУпАП, мають право складати уповноважені на те посадові особи Національного агентства з питань запобігання корупції.

Таким чином, інформація про несвоєчасне подання декларацій ОСОБА_1 була у розпорядженні НАЗК (як суб`єкта, який відповідно до ст. 255 КУпАП уповноважений складати протоколи за ст. 172-6 КУпАП) 16 грудня 2019 року, тобто в день публікації декларацій в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і саме зазначена дата є датою виявлення правопорушення та з цього часу почався перебіг строку накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП, та з якого слід рахувати 3-х місячний строк, протягом якого можливо притягнути особу до відповідальності за корупційне правопорушення.

У свою чергу протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 складений лише 22 квітня 2020 року. Тобто, ще станом на 22 квітня 2020 року час складання протоколу про адміністративне правопорушення, закінчився, передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП, трьохмісячний строк притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення корупційного правопорушення. Можливість відновлення або поновлення цих строків КУпАП не передбачає.

Більш того, згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду цієї справи суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09.01.2013 у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

За таких обставин, старший оперуповноважений 1-го сектору протидії корупції Управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України не мав права розпочинати провадження у справі та складати протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №92/2020 від 22.04.2020 року, оскільки на момент їх складання закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 3 ст. 38 КУпАП, оскільки минуло більше трьох місяців з моменту виявлення факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації.

Крім того, постановою начальника СВ Онуфріївського ВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області майора поліції Спасова А.О. від 31.03.2020 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 366-1 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

З огляду на наведене, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 283, 284, 287 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги Кропивницьким апеляційним судом, постанова якого набирає законної сили негайно після її винесення.

Повний текст постанови виготовлено 22.05.2020 року.

Суддя Шуліка О.О.