ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9342/20Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 33/817/255/20 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - :ч.1 ст.173-2 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І. з участю апелянта ОСОБА_1 , розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 червня 2020 року провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст.173-2 КУпАП закрито в звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Закриваючи провадження у справі, суддя зазначив, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду змінити, виключивши з її мотивувальної частини його пояснення про те, що він не підтримує та заперечує свої письмові пояснення, надані ним органам поліції 02 червня 2020 року.

Зазначає, що в судовому засіданні місцевого суду він, навпаки, підтримував зміст своєї заяви, яку подав до поліції, а також надані поліцейським письмові пояснення, однак вказані заява та письмові пояснення не доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вказує, що в судовому засіданні суду першої інстанції він просив закрити провадження відносно його матері, ОСОБА_2 , у звязку з тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, і він не може довести цього факту, а тому він відмовляється від обвинувачення.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу із наведених у ній мотивів, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення, місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не зявилася, однак була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи у телефонному режимі, і пояснила, що не має можливості прибути до Тернопільського апеляційного суду, а тому просила розгляд справи проводити у її відсутності, у звязку з чим вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутності останньої.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Ці вимоги закону у повній мірі були дотримані при вирішенні справи судом першої інстанції.

Місцевий суд дійшов вірного висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, яка передбачає вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Так, згідно з матеріалами справи, відносно ОСОБА_2 02 червня 2020 року було складено протокол за ч.1 ст.173 - 2 КУпАП серії АПР18 №548049, оскільки вона 02 червня 2020 року о 09 год. 15 хв. відносно свого сина - ОСОБА_1 за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство, що полягало у висловлюванні на його адресу нецензурної лайки та погроз фізичної розправи, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоровю, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до змісту наявних в матеріалах справи заяви ОСОБА_1 на імя начальника Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області щодо вчинення його матірю відносно нього насильства, а також його письмових пояснень, 02 червня 2020 року близько 09 год. 15 хв. його матір ОСОБА_2 вчинила відносно нього домашнє насильство, яке виразилось у висловлюванні на його адресу нецензурних слів, погроз фізичної розправи, а також вчиненні морального та психологічного тиску.

Як вбачається зі змісту постанови місцевого суду, в судовому засіданні ОСОБА_2 зазначила, що відносно свого сина вона ніколи не вчиняла ніякого насильства. Навпаки, саме її син відносно неї вчиняє насильство, оскільки впродовж тривалого часу ніде не працює, постійно, в тому числі і 02 червня 2020 року, погрожував фізичною розправою, плюнув їй в обличчя, а при спілкуванні з нею використовує тільки нецензурні слова, у звязку з чим вона викликала працівників поліції.

Зі змісту пояснень ОСОБА_1 , викладених у постанові місцевого суду, вбачається, що ніяких претензій до своєї матері - ОСОБА_2 він не має, а тому згідний з рішенням місцевого суду.

При цьому в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечив викладені в постанові місцевого суду його пояснення в частині вчиненого щодо до нього психологічного тиску зі сторони працівників поліції відносно змісту заяви, зазначивши, що місцевий суд його неправильно зрозумів. Він не відмовлявся від змісту написаної ним в органи поліції заяви та письмових пояснень, а мав на увазі лише сам факт її складання під тиском працівників поліції.

Саме тому просить виключити з тексту рішення місцевого суду слова про те, що свої пояснення від 02 червня 2020 р. не підтримує, а в решті постанову суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Такої процесуальної дії, як виключення з мотивувальної частини речення, на чому наполягає апелянт, Закон не передбачає.

Таким чином, враховуючи, що місцевий суд, на думку судді апеляційного суду, належним чином дослідив обставини справи та прийшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, вважаю, що суд прийшов до правильного висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Будь-яких істотних процесуальних порушень, які б тягли скасування рішення суду, суддею не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 червня 2020 року, якою справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито за відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення, - без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя