Житомирський апеляційний суд
Справа №359/1888/20 Головуючий у 1-й інст. Заполовська Т. Г.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав`язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Зав`язуна С.М.,

секретаря Гонгало Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 травня 2020 року,

за участю: особи притягнутої

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1(один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420, 40 грн..

Згідно постанови суду, 25.02.2020 року о 15 год. 52 хв. по вул. Бориспільській, 7 в с. Гора Бориспільського району Київської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, підвищена рухливість, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, як незаконну, та закрити провадження у даній справі на підставі ст.247 КУпАП. Апеляційні вимоги мотивує тим, що постанова винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу, що судом першої інстанції порушено ст.ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП.

Зазначає, що ним не було порушено правил дорожнього руху, він не керував транспортним засобом, а тому і не зобов`язаний проходити медогляд. Крім того, надавав пояснення в суді першої інстанції, що приїхав на власному автомобілі до м.Київа разом з другом та зупинився поблизу аеропорту. Автомобіль не був зупинений працівниками поліції, вони під`їхали до стоячого автомобіля. Тобто доведенню у цій справі про адміністративне правопорушення підлягають обставини, що саме він, як водій, керував транспортними засобом, а не його друг, з яким він прибув в аеропорт, а саме ОСОБА_2 , але суд не допитав його в якості свідка у справі.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов суперечливого висновку щодо його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, але жодним із цих доказів не підтверджується факт його керування автомобілем. Письмовими поясненнями свідків, відеозаписом події з реєстратора службового авто та боді-камери поліцейського на які посилається суд першої інстанції, не підтверджується факт його керування автомобілем, оскільки з відеозапису не видно особи, яка знаходиться на місці водія.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляції, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду та постановив рішення, яке відповідає положенням ст.ст. 245, 280, 283 КУпАП.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 ПДР України.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначено ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Порядком).

Згідно п.4 Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи розширені зіниці, які реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або природна блідість.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як визначено п.3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п.8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення порушень положень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст.266 КУпАП - допущено не було.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 293032 від 25.02.2020 року (а.с. 2); направленням від 25.02.2020 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ( а.с.3); поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.4,5), якими підтверджено, що вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст.130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 . В їх присутності водій відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога для визначення стану сп`яніння; розпискою ОСОБА_2 (а.с.6), якою останній зобов`язується не допускати ОСОБА_1 до керування автомобілем Volkswagen, НОМЕР_1 ; рапортом інспектора взводу №1 роти №2 БПП в м.Бориспіль УПП у Київській обл. ДПП капітаном поліції Собачкова М.О. від 25.02.2020 (а.с.7) відповідного до якого, зупинено транспортний засіб Фольксваген н/з НОМЕР_1 (схожий ТЗ у розшуку) під керуванням ОСОБА_1 у якого були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Водія доставлено до КНП ББМЛ, де він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння у присутності свідків. Складено протокол ДПР18 №293032 (ст.130 КУпАП) водія від керування відсторонено.

Вище наведені докази на переконання апеляційного суду є належними, допустимими та достовірними.

Аналізуючи пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , допитаного в судовому засіданні апеляційного суду, про те, що водієм автомобіля був саме ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , апеляційний суд визнає їх недостовірними, такими, що дані з метою ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, апеляційний суд звертає увагу, що згідно з відеозапису автомобіля патрульної поліції, працівниками поліції було встановлено, що автомобіль Volkswagen, НОМЕР_1 , готувався розпочати рух з місця зупинки, де згідно Правил дорожнього руху зупинка заборонена. Саме у зв`язку з цим працівники поліції звернулися до водія автомобіля Volkswagen, НОМЕР_1 , який один знаходився в зазначеному транспортному засобі. Таким водієм виявився ОСОБА_1 , який працівникам поліції надав свідоцтво про реєстрації транспортного засобу та посвідчення водія. При цьому, інші особи в автомобілі були відсутні.

З наявного відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського та письмових пояснень ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які твердження останнього, що він не є водієм транспортного засобу, а зазначеним автомобілем керувала інша особа, зокрема ОСОБА_2 .

Як убачається з відеозапису із нагрудного відеореєстратора працівника поліції, водію ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в присутності двох свідків. На дану пропозицію ОСОБА_1 відмовився.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до розписки наданою ОСОБА_2 , останній зобов`язався не допускати ОСОБА_1 до керування автомобілем Volkswagen, НОМЕР_1 , тобто цим самим також підтверджуючи, що транспортним засобом керував ОСОБА_1 , який перебуває у стані, що позбавляє його права керування автомобілем.

Апеляційний суд вважає, що апеляційні доводи про порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП є необґрунтованими.

На переконання апеляційного суду, вирішуючи справу, суд першої інстанції врахував вимоги ст.ст.9, 251, 252 КУпАП. Апеляційні доводи ОСОБА_1 щодо закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є безпідставними.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП та дотримався меж санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду С.М. Зав`язун