Справа № 199/2746/20
ПОСТАНОВА

іменем України

18 травня 2020 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої у АДРЕСА_1 , проживаючої у квартирі АДРЕСА_2 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 443 КУпАП,

-За участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

17.04.2020, близько 09:10 години гр. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 не припинила роботу торгового павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та здійснювала прийом покупців. Чим порушила вимоги постанови КМУ № 215 від 16.03.2020 року. Своїми діями вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 443 КУпАП.

У судовому засіданні, ОСОБА_1 вину у правопорушенні не визнала, та повідомила, що дійсно перебувала зранку 17.04.2020 року у приміщенні торгівельного павільйону «Орхідея» на Калиновському ринку, та прибирала зіпсовані квіти у приміщення павільйону, при цьому квітами взагалі не торгувала.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав суду, що працює у КП «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради, та під час описаних подій 17.04.2020 року близько о 09.00 він разом із співробітником ОСОБА_3 виявили, як один з торгівельних павільйонів на «Калинівському ринку» всупереч встановлених обмежень карантином, продовжував приймати покупців. Після чого, він зайшовши до зазначеного приміщення під назвою «Орхідея» попрохав продати йому 3 квітки гвоздики. У відповідь на що, ОСОБА_1 повідомила йому вартість квітів а саме: 15 гривень за 1 штуку. Він поклав гроші у кількості 100 гривень їй на прилавок на що остання не відмовлялась. На його думку це була «закупка». Після чого він викликав поліцію зі служби 102.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення, визначає межі судового розгляду і є доказом у справі.

Так, диспозицією статті 443 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог постанови КМ України №215 від 16 березня 2020 року.

Разом з тим, відповідно до змісту вказаної постанови, встановлено з 12 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин, та заборонено серед іншого з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання.

У свою чергу протокол про адміністративне правопорушення, що надійшов на адресу суду, складено з приводу подій що мали місце 17.04.2020, тобто поза межами терміну вказаному у постанові КМУ №215 від 16 березня 2020 року, при цьому вказаний протокол складено відносно особи, яка згідно того ж таки протоколу «не працює».

Отже, наразі суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 , в розумінні ст. 443 КУпАП, є суб`єктом вказаного правопорушення в межах складеного відносно неї протоколу за яким їй інкримінувалося порушення вимог саме постанови КМ України №215 від 16 березня 2020 року.

При цьому покази свідка ОСОБА_2 з приводу фактичний подій 17.04.2020, - суд не відкидає, проте, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не ставилося у провину порушень саме Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», яка і передбачала термін дії обмежень з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням положень ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії, рішення від 30 травня 2013, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) у випадку, коли викладена у протокол фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має право самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становити порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд, у свою чергу, не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в справі відсутні об`єктивні і належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 443 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 443 КУпАП КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

18.05.2020