ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 657/2124/19 Головуючий в І інстанції: Ковальчук О.В.
Провадження №33/819/166/20 Доповідач: Литвиненко І.І.
Категорія: ч.1 ст.164 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Литвиненко І.І., за участю захисника Терновської О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Терновської О.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Каланчацького районного суду Херсонської області від 20 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Каланчацького районного суду Херсонської області від 20 січня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., без конфіскації транспортного засобу. Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40грн.

Згідно з постановою Каланчацького районного суду Херсонської області від 20 січня 2020 року, ОСОБА_1 25 жовтня 2019 року о 12 годині 00 хвилин в КПВВ «Каланчак» на транспортному засобі «Мерседес Бенц 212D» д/н НОМЕР_1 здійснював діяльність з перевезення пасажирів без державної реєстрації суб`єкта господарювання та без відповідних документів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене

ч. 1 ст. 164 КУпАП.

23 квітня 2020 року адвокат Терновська О.А. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вважає, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване стягнення за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів у підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, зокрема щодо провадження ним господарської діяльності, а саме: надання послуги з перевезення пасажирів без відповідної ліцензії та реєстрації як суб`єкта господарювання.

Також зазначає, що судом І інстанції у порушення вимог ст. ст. 268, 278 КУпАП справу розглянуто за його відсутності. Суд не переконався в тому, що є дані про його своєчасне сповіщення щодо місця, дати та часу розгляду справи, чим порушив право на захист ОСОБА_1 .

Крім того посилається на те, що під час прийняття постанови, Каланчацький районний суд Херсонської області, у порушення вимог ст. 33 КУпАП, знехтував вказаною нормою, оскільки при накладенні стягнення не врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, його майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Також зазначає, що Каланчацьким районним судом Херсонської області двічі було розглянуто вказаний протокол відносно ОСОБА_1 , а саме за участі судді Скригун В.В. у справі № 657/2166/19 від 13.01.2020 року за результатами розгляду якої було прийнято рішення про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, та за участю судді Ковальчук О.В. справа

№ 657/2124/10/19, де ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. Вважає, не зрозумілим факт повторного розгляду даного протоколу.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що не був повідомлений про дату та час розгляду справи, розгляд даної справи відбувся без його участі, а про наявність оскаржуваної постанови дізнався лише 17 квітня 2020 року із документів Відділу державної виконавчої служби, які знайшов у своїй поштовій скриньці.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що справа розглянута судом за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а в матеріалах справи відсутні відомості щодо отримання ОСОБА_1 постанови Каланчацького районного суду Херсонської області від 20 січня 2020 року, як того вимагає ч. 1 ст. 285 КУпАП. Оскаржувану постанову суду ОСОБА_1 отримав лише 17 квітня 2020. Крім того, в листопаді 2019 року та березні 2020 року ОСОБА_1 хворів на ішемічний інсульт, у зв`язку із чим не мав можливості отримати судові повістки та приймати участь у розгляді вказаної справи. (а. с. 44 - 46).

Враховуючи наведене апелянт був позбавлений можливості у строки визначені законом оскаржити постанову в апеляційному порядку.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши адвоката Терновську О.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду. Надав письмову заяву в якій просив апеляційний розгляд проводити без його участі.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги та може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

28 жовтня 2019 року головним державним ревізором-інспектором Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Скляровим Денисом Віталійовичем складено протокол про адміністративне правопорушення № 322/КПР, відповідно до якого ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, ( надання послуг перевезення пасажирів ) на транспортному засобі «Мерседес Бенц 212 D» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 .

Частиною першою статті 164 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Таким чином, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності, а об`єктивною стороною зазначеного правопорушення, зокрема, є саме провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання відповідної ліцензії.

Згідно частини 1 ст. 3 Господарського Кодексу України господарська діяльність це діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до підпункту 14.1.36 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 24 частини 1 статті 7, частини 9 статті 13 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено, що перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом потребують ліцензування.

Крім того, частиною 3 статті 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на такий вид робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Отже, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164 КУпАП, суд мав отримати докази того, що він здійснював господарську діяльність з надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без відповідної ліцензії.

Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу та отримання другого примірникf протоколу.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, суд І інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення та покази свідків.

Проте, поза увагою суду залишився той факт, що покази свідків містять протиріччя, які судом І інстанції не усунені та їм не дана належна оцінка. Так, свідок ОСОБА_2 у своїх поясненнях вказав, що їхав на автомобілі з номерними знаками НОМЕР_1 , а свідок ОСОБА_3 вказав, що їхав на автомобілі з номерними знаками АЕ 50000. (а.п.7-8). Хто керував автомобілем та кому передавалися грошові кошти, з пояснень свідків та інших матеріалів адміністративної справи не встановлено.

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів надання ОСОБА_1 послуг систематичного перевезення пасажирів на вказаному транспортному засобі, висновок про здійснення ним підприємницької діяльності з перевезення пасажирів зробити неможливо.

Проте, протокол № 322/КПР про адміністративне правопорушення, складений 25 жовтня 2019 року, хоча і містить обставини, про те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП, але відсутня вказівка на конкретних осіб, яким він надавав послуги з перевезення та отримання ним від них доходу за надану послугу, та до протоколу не додано жодного доказу щодо систематичного здійснення такої діяльності.

Інших доказів, які б підтверджували викладені у протоколі обставини, матеріали справи не містять.

Крім того, посилання апелянта на те, що Каланчацьким районним судом Херсонської області вказаний протокол розглядався двічі, а також те, що по кожному із них було прийнято рішення, вважаю необґрунтованими, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, предметом розгляду справи за постановою Каланчацького суду Херсонської області від 13.01.2020 року за участю судді Скригун В.В. відносно ОСОБА_1 був адміністративний протокол № 0021228 від 25 жовтня 2019 року, щодо події, яка мала місце о 12 год 15 хв, де ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за здійснення господарської діяльності з перевезення пасажирів без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання та без ліцензії на даний вид діяльності.

Постановою Каланчацького районного суду Херсонської області від 20.01.2020 року ОСОБА_1 визнано винним за протоколом № 322/КПР, щодо події, яка мала місце 25.10.2019 року о 12:00 год, де ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за здійснення господарської діяльності з перевезення пасажирів без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання.

Отже, Каланчацьким районним судом Херсонської області розглянуто 2 різних протоколи, за 2 різних адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у протоколі обставин щодо здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності із перевезення пасажирів таксі без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження цього виду господарської діяльності.

З огляду на наведене, відсутні підстави стверджувати, що зібрані уповноваженою особою на складення протоколу докази підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП ( відсутності події і складу адміністративного правопорушення ).

Керуючись статтями 247, 254, 268, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Клопотання адвоката Терновської О.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Каланчацького районного суду Херсонської області від 20 січня 2020 року.

Апеляційну скаргу адвоката Терновської О.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Каланчацького районного суду Херсонської області від 20 січня 2020 року скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту першого частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду (підпис) І.І.Литвиненко