Справа № 263/8412/20
Провадження № 3/263/2651/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Федоренко Тетяна Іванівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм у ФОП ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення ГП №126533 від 02.07.2020 року, згідно якого 02.07.2020 о 10:30 год. у м. Маріуполі Донецької області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ОСОБА_3 А09202, здійснюючи регулярні перевезення за маршрутом №136 «Площа Визволення-с.Каменськ перевозив пасажирів в кількості більше ніж кількість місць для сидіння, а саме 26 пасажирів, замість 22 пасажира, також водій був без засобів індивідуального захисту (респіратор, маска), чим порушив вимоги п.п. 7 пункту 3, п.3.1 та п.3.7 постанови Кабінету міністрів України № 392 зі змінами постановою КМУ №500 від 17.06.2020, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину свою не визнав, зазначив, що навпаки в автобусі було два вільних місця, на які пасажири не бажали сідати, просив суд врахувати, що є тимчасово переміщеною особою, на окупованій території знищено його будинок від пострілів, він безпосередньо брав участь в антитерористичній операції у складі віськової частини-польова пошта В5509, був поранений, про що надав суду підтверджуючі документі.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано наступні матеріали: рапорт поліцейського, відеозапис, копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , копію ліцензійної картки, поліс страхування, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу.

Розглянувши вказані матеріали суддя приходить до наступного.

Стаття 443 КУпАП встановлює відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами і визначає відповідальність у вигляді штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Згідно ч.2 ст. 251 обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 не містить відомостей та належних доказів того, що ОСОБА_1 перевозив пасажирів в кількості більше ніж кількість місць для сидіння, а саме 26 пасажирів, замість 22 пасажирів, також, що водій був без засобів індивідуального захисту (респіратор, маска), оскільки до протоколу не додано пояснень свідків, також в протоколі не зазначено прізвища, адреси свідків, а додані до протоколу копія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , копія ліцензійної картки, поліс страхування, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу мають інформаційне значення, оскільки не підтверджують та не спростовують факт скоєння адміністративного правопорушення, та рапорт співробітника поліції від 02.07.2020 року фактично дублює відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ГП 126533 від 02.07.2020 р.

З наданого відеозапису вбачається лише спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 під час складання протоколу про адмінінстративне правопорушення, який перебуває у захисній масці, безпосередньо факти перебування в автобусі пасажирів у більшій кількості та відсутність засобу індивідуального захисту не відображені. Крім того, в протоколі у розділі свідки зазначено, що останні не залучалися.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейшейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод. Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної). Основними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких обставин, під час розгляду судом справи про адмінінстративне правопорушення не доведено, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3КУпАП. Суд не може ухвалювати рішення на припущеннях.

Згідно п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.44-3, п.1 ст.247, ст.283, ч.1 п.3 ст.284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга може бути подана до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Суддя Т.І.Федоренко