Справа № 204/3158/20
Провадження № 3/204/2012/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Мащук В.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого майстром ремонту взуття вул. Каверіна, АДРЕСА_1 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, суддя -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 08.05.2020 року о 12.10 годині ОСОБА_1 по вул. Каверіна, 1, здійснював прийом відвідувачів кіоску ремонту взуття, без засобів індивідуального гігієнічного захисту, а саме без маски та без перчаток, чим порушив вимоги п.п.1 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог підпункту 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року.

Підпунктом 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року №211, в редакції чинній на момент складання протоколу, до 11 травня 2020 року заборонено з 6 квітня 2020 р. перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.

До указаного протоколу працівниками поліції надано пояснення ОСОБА_1 , з яких слідує, що він не заперечує факту свого перебування 08 травня 2020 року на робочому місці, пояснення свідка ОСОБА_2 , відповідно до яких, свідок бачив, як майстер з ремонту взуття приймав замовлення у населення без маски та перчаток; фотознімок. Однак, доказів щодо контактування ОСОБА_1 з населенням до матеріалів справи не долучено, зокрема, пояснень таких осіб, фото та відеофіксації.

Відповідно до п. 8 Постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» заборонено до 11 травня 2020 року роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення.

Однак згідно зі змінами, внесеними відповідно до Постанови КМУ № 239 від 25 березня 2020 року зазначена заборона не поширюється, зокрема, на здійснення ремонту предметів особистого вжитку.

Відповідно до ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України визначено, зокрема, що ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину. Суд вважає, що встановлення безпосередньо в Конституції України формули презумпції невинуватості, як об`єктивно-правового положення, має найважливіше значення для захисту прав та законних інтересів громадян та хоча цей принцип сформульовано як кримінально-процесуальній, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено доказів, з яких вбачається, що ОСОБА_1 є ФОП, та є суб`єктом господарювання, що здійснює відповідну діяльність, відповідно до наданих суду матеріалів не можливо встановити підстави перебування ОСОБА_1 у приміщенні кіоску ремонту взуття, тобто матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 є працівником ФОП.

Також, при складанні протоколу належним чином не встановлена особа правопорушника, що унеможливлює ідентифікацію особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 44-3, п.1ст.247, 248, 249, 252, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.Ю. Мащук