справа № 159/2821/19
провадження № 3-зв/166/2/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 серпня 2020 року смт. Ратне

Суддя Ратнівського районного суду Волинської області Лозицький С.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Ратнівського районного суду Волинської області Фазан О.З. у справі № 159/2821/19; провадження № 3-зв/166/2/19, -

в с т а н о в и в:

До Ратнівського районного суду Волинської області надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Ратнівського районного суду Волинської області Фазан О.З. у справі № 159/2821/19; провадження № 3-зв/166/2/19.

Заяву мотивує тим, що суддя Ратнівського районного суду Волинської області Фазан О.З. брала участь у справі №159/2821/19, провадження № 3/166/385/19 та висловила свою позитивну думку щодо наявності підстав для задоволення заяви про відвід (самовідвід) попереднього судді, та негативну думку, відмовивши у його клопотанні про закриття провадження у справі справі, залишивши його без розгляду, а тому вважає, що дані обставини викликають сумніви у її неупередженості та є підставою для відводу судді Фазан О.З.

Розглянувши заяву про відвід судді та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з наступних підстав:

Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Статтею 246 КУпАП встановлено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить статті, яка б передбачала відвід судді, проте, кримінальний процесуальний кодекс України містить відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при вирішенні питання щодо розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення в розумінні заявлення судді відводу, підлягає застосуванню аналогія права.

Радою суддів України № 34 від 08.06.2017 року роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, а також його склад, - відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштан проти Швейцарії», тощо), важливим питанням є довіра, яку суди мають вселяти у громадськість в демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, має брати самовідвід або бути відведений.

За приписами ст. 15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

У кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід (самовідвід) судді. Проте, діючий Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає відвід (самовідвід) судді, а тому при розгляді вищевказаної заяви про відвід (самовідвід) судді, у даному випадку, застосовується аналогія закону з метою юридичного захисту прав, свобод та інтересів зацікавлених осіб.

Розгляд заяви про відвід судді Ратнівського районного суду Волинської області Фазан О.З. у справі № 159/2821/19; провадження № 3-зв/166/2/19 неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою заявника та у зв`язку з надходженням клопотання заявника про відкладення розгляду справи.

05.08.2020 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, однак Суд вважає подання заявником неодноразової заяви про відкладення розгляду справи є зловживанням процесуальними правами, що спрямоване на свідоме, невиправдане затягування судового процесу, а тому Суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви ОСОБА_1 про відвід судді без його участі.

Так, статті 75, 76 КПК України містять вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді (слідчого судді) у кримінальному провадженні, серед яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, що викликають сумнів в його неупередженості.

За змістом ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Судом встановлено, що 05 вересня 2019 року суддею Ратнівського районного суду Волинської області Фазан О.З. було винесено постанову у справі № 159/2821/19, провадження № 3/166/385/19, якою було задоволено заяву про відвід (самовідвід) судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області Лесика В.О. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, однак Суд не вбачає достатніх підстав для задоволення заяви про відвід судді Фазан О.З.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (рішення у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine) від 9 листопада 2006 року, заява N 33949/02; рішення у справі «Салов проти України» (Salov v. Ukraine) від 6 вересня 2005 року, заява № 65518/01) наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад, відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Таким чином, розглядаючи заяву про відвід в контексті суб`єктивного та об`єктивного критерію, Суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід судді Фазан О.З.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. ст. 246, 283-285 КУпАП, Суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ратнівського районного суду Волинської області Фазан О.З. у справі № 159/2821/19; провадження № 3-зв/166/2/19 відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя С.О.Лозицький