ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/443/20 Номер провадження 33/814/533/20Головуючий у 1-й інстанції Шевченко В. М. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Маліченко В. В., з участю секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Наталівка, Гребінківського району, Полтавської області, працюючого водієм автомобільного транспорту та виконувачем оперативної діяльності в забезпечені безпечного руху поїздів на ВП «Гребінківська дистанція сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниці», не одруженого, паспорт НОМЕР_1 , фактично проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Гребінківського районного суду Полтавської області від 17 червня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Гребінківського районного суду Полтавської області від 17 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн 40 коп.

Судове рішення мотивовано тим, що ОСОБА_1 18 травня 2020 року в місті Гребінка, по вул. Незалежності, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. На прохання працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2. 5 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Гребінківського районного суду Полтавської області від 17 червня 2020 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З рішенням районного суду не погоджується, так як, вважає, що останнє винесене з допущенням істотних порушень процесуального права.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначив, що він транспортним засобом не керував, та докази які підтверджують факт керування ним транспортним засобом відсутні. При складанні протоколу був лише один свідок.

Відзначив, що повістку про судове засідання він не отримував.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Подія адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та вина особи яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується дослідженими місцевим судом та наведеними у постанові суду доказами, які були перевірені судом апеляційної інстанції, а саме:

Протоколом про адміністративне правопорушення від 18 травня 2020 року серія БД №272237, відповідно до якого 18 травня 2020 року о 14 годині 55 хвилин в м. Гребінка по вулиці Незалежності, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Рено модель «Laguna», з д. н. з. « НОМЕР_2 » з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідного до яких вбачається, що вони були запрошені працівниками поліції, та були свідками відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі.

Відеозаписом долученого до матеріалів справи працівниками поліції з нагрудної камери патрульного, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 перебував за кермом в транспортному засобі, а саме: «Renault» модель «Laguna», з д. н. з. « НОМЕР_2 » із ввімкнутим двигуном, та оголошено причину його зупинки. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, а був припаркований є не логічним, не узгоджуються з матеріалами справи та розцінюються судом як спосіб уникнення від відповідальності, оскільки як вбачається з відеозапису, то працівники поліції своїм автомобілем заблокували проїзд, тому автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був змушений зупинитися, машина перебувала посеред дороги, тим самим повністю заблокувавши рух т.з., із ввімкнутим двигуном та ввімкнутими фарами, після їх зупинки водій ОСОБА_1 вимкнув двигун, фари та ввімкнув аварійний сигнал автомобіля. Також як вбачається з відеозапису, на місці зупинення транспортного засобу, ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, відзначив лише, що він не має права керувати транспортним засобом.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не спростовують висновки суду про винуватість гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Крім того, під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційні доводи правопорушника, щодо закриття провадження за відсутності події і складу адміністративного правопорушення є неспроможними, щоб скасувати фактично вірне рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд, вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою провів судовий розгляд, викладені в постанові суду висновки відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП.-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Гребінківського районного суду Полтавської області від 17 червня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко