Справа № 263/6877/20
Провадження № 3/263/2308/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Музика Олександр Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, який проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28 травня 2020 року о 02 год. 14 хв., рухаючись по пр. Будівельників, в районі будинку № 151, в Центральному районі міста Маріуполя Донецької області, керував транспортним засобом марки «Audi Q3», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився в комунальному некомерційному підприємстві «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Маріуполь», висновок № 274, чим порушив п. 2.9.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився та надав заяву про відкладення розгляду справи. В обґрунтування заяви зазначив, що з 11 липня по 20 липня 2020 року буде знаходитись у відрядженні у місті Запоріжжя, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечував. Разом з цим, до суду не було надано будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про відкладення розгляду справи. Крім цього, розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями ОСОБА_1 , останній з матеріалами справи був ознайомлений у повному обсязі, а також звертався до суду із клопотанням про передачу справи за підсудністю, у задоволенні якого судом було відмовлено. На думку суду, така позиція ОСОБА_1 направлена на необґрунтоване затягування встановлених законом строків розгляду справи, з метою уникнення адміністративної відповідальності, у зв`язку із чим вважає необхідним відмовити у задоволенні повторного клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 296257 від 28 травня 2020 року та матеріалами, доданими до протоколу, а саме: висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 274 від 28 травня 2020 року, згідно якого ОСОБА_1 гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю, копією постанови серії ДП18 № 695543 від 28 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, довідкою інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Донецькій області ДПП Ярьоменко А. від 29 травня 2020 року, згідно якої ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягався та у останнього було вилучено посвідчення водія, рапортом працівника поліції та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального приладу та погодився на проходження огляду у медичному закладі.

Відповідно до загальних положень ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 130 КУпАП (в редакції від 07 липня 2016 року) передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Зазначені положення кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП відсутні, оскільки в результаті внесення змін до ст. 130 КУпАП, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, які набрали сили 01 липня 2020 року, відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, була не скасована, а навпаки посилена.

Таким чином, застосуванню підлягає редакція ч. 1 ст. 130 КУпАП (від 07 липня 2016 року), яка діяла на час вчинення адміністративного правопорушення (28 травня 2020 року).

За таких обставин, на підставі викладеного, суд відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Ураховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 40-1, 130, 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя О.М. Музика