Справа № 645/2211/20
Провадження № 3/645/885/20
ПОСТАНОВА
21 травня 2020 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Бабкова Т.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- за ст. 44-3 КУпАП, -
21 квітня 2020 року о 07 годині 40 хвилин, у м. Харкові по проспекту Московський, в районі будинку № 256, ОСОБА_1 на транспортному засобі «СПВ 17 Рута», реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснював регулярні пасажирські перевезення міського сполучення за маршрутом «станція метро «Пролетарська» - майдан Конституції», попри їх заборону відповідно до підпункту 9 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 (в редакції, чинній на 21 квітня 2020 року ).
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте надіслав на адресу суду письмові заперечення, в яких зазначив, що провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, просив закрити провадження у зв`язку з недоведеністю наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, судове засідання просив проводити за його відсутності. На обґрунтування своєї позиції зазначав, що станом на 21 квітня 2020 року, тобто на день складання протоколу про адміністративне правопорушення, маршрути руху транспортних засобів, в період дії карантину до 24 квітня 2020 року, вважалися такими, які продовжують діяти на період встановлення карантину. Вказане положення передбачене підпунктом 9 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211. Крім того зазначив, що він на цей час тимчасово не працює та не є співробітником ТОВ «Авто-ОВІ», а автомобіль «СПВ 17 Рута», реєстраційний номер НОМЕР_1 йому не належить. Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення особи, як свідки, зокрема ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , насправді свідками не були, приїхали на місце через 20-25 хв. після зупинки автобусу на прохання працівників поліції, дані про залучення цих осіб, як свідків та понятих є сфальсіфікованими. Зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення дата розгляду справи у Фрунзенському районному суді м.Харкова як 27 квітня 2020 року 10 год. 00 хв. не відповідає дійсному часу розгляду справи. Надан6ий до суду відеозапис також не є належним та допустимим доказом, оскільки підтверджує лише факт зупинки автобуса, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 .
Дослідивши письмові заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.
Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.
Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.
Згідно з підпунктом 9 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211«Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» в редакції від 18 квітня 2020 року, яка була чинною на час розглядаємих суддею подій від 21 квітня 2020 року, нa усій території України з 12 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року встановлено карантин та заборонено до 24 квітня 2020 року регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньо обласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, крім перевезення:
-легковими автомобілями;
-службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами працівників підприємств, закладів та установ незалежно від форми власності, які забезпечують охорону здоров`я, продовольче забезпечення, урядування та надання найважливіших державних послуг, енергозабезпечення, водозабезпечення, зв`язок та комунікації, фінансові та банківські послуги, функціонування інфраструктури транспортного забезпечення, сфери оборони, правопорядку та цивільного захисту, суб`єктів господарювання, які мають безперервний промисловий цикл, за умови забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб і виключно за маршрутами руху, погодженими з органами Національної поліції, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів;
-працівників закладів та установ незалежно від форми власності, які забезпечують охорону здоров`я, продовольче забезпечення, урядування та надання найважливіших державних послуг, енергозабезпечення, водозабезпечення, зв`язок та комунікації, фінансові та банківські послуги, функціонування інфраструктури транспортного забезпечення, сфери оборони, правопорядку та цивільного захисту, суб`єктів господарювання, які мають безперервний промисловий цикл, за умови забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів в міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспортному засобі, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах.
Положення про те, що маршрути руху транспортних засобів, які були погоджені уповноваженим підрозділом Національної поліції в період дії карантину до 24 квітня 2020 року, вважаються такими, які продовжують діяти на період встановлення карантину, у підпункті 9 пункту 2 вищезазначеної постанови внесенні постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 291, тобто після 21 квітня 2020 року.
Таким чином, станом на 21 квітня 2020 року була чинною заборона регулярного та нерегулярного перевезення пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирське перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, а дозвіл на таке перевезення транспортними засобами автобусами, до яких за технічними характеристиками відноситься «СПВ 17 Рута», встановлювався виключно для певної категорії працівників та при дотриманні певних умов. Серед таких умов дозволу перевезення пасажирів службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами у міському сполученні є погодження з органами Національної поліції маршруту руху, в іншому випадку - перевезення певних працівників в міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспортному засобі, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах.
Відповідно до пунктів 13,14 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року N 176, перевезення пасажирів автобусами залежно від режиму їх організації можуть бути: регулярними, регулярними спеціальними та нерегулярними. Умови регулярних та регулярних спеціальних перевезень зазначаються у паспорті маршруту. Регулярні перевезення організовують відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування (організатори регулярних перевезень) згідно з програмами розвитку автомобільного транспорту на відповідній території з метою задоволення потреби населення у перевезеннях з урахуванням пропозицій громадян, підприємств, установ, організацій і автомобільних перевізників.
Будь-яких даних, що транспортний засіб «СПВ 17 Рута», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким 21 квітня 2020 року керував ОСОБА_1 , мав паспорт маршруту на регулярні пасажирські перевезення міського сполучення за маршрутом «станція метро «Пролетарська» - майдан Конституції», або такий маршрут його руху був погоджений з органами Національної поліції, не надано особою, що притягається до адміністративної відповідальності ані на час складання протоколу працівниками патрульної поліції, ані під час розгляду справи судді.
Більш того, з долученої до матеріалів справи довідки Департаменту патрульної поліції УПП в Харківській області вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 44-3, 126, 121-2, 121,124 КУпАП, а саме: за порушення правил щодо карантину людей, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом, за використання технічно несправного транспортного засобу, перевищення встановлених обмежень швидкості руху та інші порушення, що характеризує ОСОБА_1 , як особу, яка систематично вчинює адміністративні правопорушення, порушує Правила дорожнього руху.
Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , на момент перевезення пасажирів, був позбавлений права керування транспортними засобами та виявлено відсутність категорії «Д» - право на перевезення пасажирів.
Відповідно ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-111 від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.
Статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно- протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом старшого лейтенанта поліції Підкопай М ОСОБА_5 щодо обставин зупинки транспортного засобу, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , які підтвердили факт руху у вищезазначеному автобусі в якості пасажирів, оглянутим в судовому засіданні відеозаписом обставин зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано факт перевезення ОСОБА_1 чисельної кількості пасажирів на автобусі «СПВ 17 Рута», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із зазначенням маршруту руху «станція метро «Пролетарська» - майдан Конституції», плата за проїзд 10 гривень, та відсутність заперечень з боку ОСОБА_1 з приводу висунутих йому обвинувачень.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП - порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
При обранні розміру стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, відповідно до положень ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан.
Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , передбачені ст. 34 КУпАП, не вбачається.
Обставини, що обтяжують відповідальність, передбачені ст.35 КУпАП, відсутні.
Враховуючи особу порушника, який раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, майновий стан останнього, характер вчиненого правопорушення та його наслідки, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суддя дійшов висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті, у вигляді штрафу, що становить 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 420 грн. 40 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283-285, 294 КУпАП, суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь держави суму судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Суддя - Бабкова Т.В.