Справа № 576/946/20
Провадження № 3/576/526/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м. Глухів

Глухівський міскрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Усенко Л.М.

при секретарі Бірюк О.І.,

за участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Глухові справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

- за ст. 44-3 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 09.05.2020 року серії АПР18 № 4444856 09.05.2020 року о 10-55 год. ОСОБА_1 здійснив перетин державного кордону України на КПП «Бачівськ» з території Російської Федерації та порушив п. 5 п.п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211, а саме відмовився від обов`язкової госпіталізації до обсерватора, розташованого в Конотопському районі, с. Заводське, вул. Заводська, 68, та відмовився встановлювати додаток «Дія вдома».

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив, що нічого не порушував, був на самоізоляції вдома.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Отже, відповідно до викладених вище положень національного законодавства України, ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення, окрім протоколу, наявна лише копія паспорта ОСОБА_1 та нечитаєма копія декларації, що безсумнівно не доводить факту вчинення правопорушення ОСОБА_1 ..

Враховуючи неповноту та недостатність доказів, а також те, що відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 слід тлумачити на його користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, п. 1 ст. 247, ст. 44-3 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М. Усенко