ПОСТАНОВА

Справа № 137/391/20

26 травня 2020 р. 3/137/180/20

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зі слів не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , за ст. 122-2 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 303999, 27.03.2020 о 00 год 10 хв. на 350 км автодороги М12 «Стрий-Знам`янка» водій ОСОБА_1 керуючи авто Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , на вимогу працівника поліції при ввімкнені проблискових маячків синього та червоного кольорів не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 370280, 27.03.2020 о 00 год 12 хв. на 350 км автодороги М12 «Стрий-Знам`янка» водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 ,з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності лікаря нарколога у КП ВОНД «Соціотерапія», висновок № 0938.

Таким чином ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог: п. 2.4 ПДР України, та вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122-2 КУпАП, тобто невиконання вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу; п. 2.5 ПДР України, вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 21.04.2020 (а.с. 18) об`єднано справу по факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП зі справою по факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП в одне провадження.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні вину в інкримінованих йому правопорушеннях не визнав, заперечивши факт керування ним транспортним засобом. Зазначив, що транспортним засобом Volkswagen Passat 27.03.2020 керував його знайомий ОСОБА_2 , а сам ОСОБА_1 знаходився позаду водія на пасажирському сидінні.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Поворознюк Б.М. заперечив проти інкримінованих його підзахисному правопорушень надавши клопотання про закриття провадження у справі (а.с. 35 - 38).

Допитана у судовому засіданні за клопотання ОСОБА_1 у якості свідка ОСОБА_3 впевнено ствердила, що 27.03.2020 за кермом перебував їх знайомий ОСОБА_2 , а сам ОСОБА_1 перебував на задньому пасажирському сидінні автомобіля.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 підтвердив суду, що 27.03.2020 саме він перебував за кермом, оскільки виявив бажання покермувати автомобілем Volkswagen Passat. Однак під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції, у зв`язку з тим, що в нього не було посвідчення водія, він злякавшись переліз на заднє сидіння автомобіля.

Інспектори поліції, котрі складали протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до судового засідання повторно не з`явилися проігнорувавши вказівку суду про надання доказів, про причини неявки та неможливість виконання вимоги суд не повідомили (а.с. 34, 47).

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідків допитаних у судовому засіданні, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Так, ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. У свою чергу ст. 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п.15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376,до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч положенням ст.251 КУпАП та п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено будь-яких доказів, щодо підтвердження обставин, зазначених в протоколі, оскільки відомості в матеріалі про адміністративне правопорушення, котрі могли б слугувати підтвердженням керування ОСОБА_1 транспортним засобом суду не надано.

Слід зазначити, що завданням судочинства є не збирання доказів, а оцінка доказів наданих суду на підтвердження інкримінованому ОСОБА_1 правопорушень.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене вище вважаю, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-2 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП а саме, що він керував транспортним засобом, будь-які належні та допустимі докази в матеріалах про адміністративне правопорушення відсутні, а відтак справа підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-2 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір розмір і порядок якого встановлений законом.

Оскільки відносно ОСОБА_1 не винесено постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, судовий збір не підлягає сплаті.

Керуючись ст.ст. 40-1, 122-2, 130, 247, 251, 256, 268, 283, 284 КУпАП, ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч.3 ст. 62 Конституції України, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 122-2 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із відсутністю складів адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П. В.