Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/686/20
Провадження №: 3/332/326/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 р. суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Шалпегіна О.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , генерального директора ТОВ «СТАЛЬМОНТАЖ», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП

в с т а н о в и в:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 189 від 17.03.2020 випливає, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду генерального директора ТОВ «СТАЛЬМОНТАЖ», допустив порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а саме: порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) що призвело до заниження податку на прибуток у період з 01.01.2017 по 30.09.2018 на загальну суму 4833607 грн., у т.ч. за 2018 рік на суму 30391 грн., за півріччя 2019 рік на суму 2948083 грн., за 9 місяців 2019 року на суму 4803216 грн. та п.п.14.1.36, п.п.14.1.181, п.п.14.1.231, п.14.1, ст. 14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 5186287 грн., в тому числі по періодам: жовтень 2018 року у сумі 33768 грн., квітень 2019 року у сумі 267994 грн., травень 2019 року у сумі 429903 грн., червень 2019 року у сумі 2577750 грн., липень 2019 року у сумі 954254 грн., серпень 2019 року у сумі 641662 грн. та вересень 2019 року у сумі 465342 грн. та завищення від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 187386 грн., у т.ч.: жовтень 2018 року у сумі 33768 грн. та вересень 2019 року у сумі 150618 грн.

ОСОБА_1 , повідомлений у встановленому законом порядку, до судового засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає про таке.

Уповноваженим органом наданий акт від 06.03.2020 №97/08-01-05-07/32393730 за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СТАЛЬМОНТАЖ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні показників, включених до декларацій з податку на додану вартість, по взаємовідносинам з ТОВ «БІДІЕМ ІНДАСТРІЗ» (код за ) у жовтні 2018 року, ТОВ «БУДСТРОЙ ЕНЕРДЖІ» (код за ) у квітні 2019 року, ТОВ`БМУ БУРСПЕЦСТРОЙМОНТАЖ» (код за ) у травні, червні 2019 року, ТОВ «ЛОРД ДНЕПР» (код за ) у травні 2019 року, ТОВ «БУДІВЕЛЬНА ФІРМА АЛЬФАБУДПРОМ» (код за ) у червні, липні 2019 року, ТОВ «АБМ» (код за ) у червні 2019 року, ТОВ «МАРБУДПОСТАЧ» (код за ) у липні, серпні 2019 року, ТОВ «НОВОБУД СІТІ» (код за ) у серпні 2019 року, ТОВ «МОНТАНА ПРОМІНВЕСТ» (код за ), ТОВ «ГРУПА 7 ЕЛЕМЕНТ» (код за ) у вересні 2019 року, та при визначенні показників фінансової звітності за 2018 рік, півріччя 2019 року, 9 місяців 2019 року з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства.

У вказаному акті перевірки податковим органом зазначено, що «вбачається здійснення удаваних господарських операцій на адресу ТОВ «СТАЛЬМОНТАЖ» з причин відсутності необхідних умов для здійснення господарської діяльності (відсутність трудового ресурсу, відсутність основних фондів, виробничих та складських активів, транспортних засобів, дозвільних документів на здійснення діяльності) та відсутністю в ланцюгу формування податкового кредиту номенклатури товару (робіт, послуг), який реалізовано ТОВ «СТАЛЬМОНТАЖ». Аналіз фінансово-господарської діяльності перелічених контрагентів ТОВ «СТАЛЬМОНТАЖ» відповідно до наявної інформації вказує на проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов`язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування витрат та податкового кредиту, не мають реального товарного характеру у зв`язку з відсутністю у контрагентів власних та орендованих основних засобів, в тому числі транспортних засобів, відсутністю матеріальних та трудових ресурсів, тому наведені обставини свідчать про відсутність факту реального здійснення господарських операцій з контрагентами-покупцями з урахуванням їх виду, обсягу, якості та розрахунків у зв`язку з:

відсутністю фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій;

відсутністю документального підтвердження реального здійснення господарських операцій;

відсутністю ділової мети та розумних економічних причин для здійснення господарських операцій».

За висновками податкового органу перелічені контрагенти ТОВ «СТАЛЬМОНТАЖ» фактично не могли здійснювати фінансово-господарські операції в задекларованих обсягах, в тому числі, здійснювати поставку робіт (послуг) ТОВ «СТАЛЬМОНТАЖ».

Вказаними обставинами, викладеними в акті перевірки від 06.03.2020, податковий орган обґрунтовує вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, про що складений протокол № 188 від 17 березня 2020.

З огляду на наведене суд дійшов таких висновків.

Відповідно до абзацу п`ятого п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України (далі ПК України) контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складення акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до статті 60 цього Кодексу.

Пунктом 86.8 ст. 86 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Пунктом 56.1 ст. 56 ПК України встановлено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Отже, за відсутності прийнятого на підставі акту перевірки податкового повідомлення-рішення (а у разі його наявності до спливу строку на адміністративне та судове оскарження) контролюючий орган не має використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами.

Крім того, щодо викладених уповноваженим органом в акті перевірки відомостей щодо нереальності господарських операцій суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 28.08.2018 у справі № 804/12763/13-а сформував правову позицію щодо критеріїв оцінки «реальності» господарської операції:

«Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними».

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. За загальною нормою ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 163-1 КУпАП визнається відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

З огляду на наведені норми, для встановлення наявності події та складу адміністративного правопорушення та винуватості особи в його скоєнні, суд не має досліджувати характер господарських відносин юридичних осіб платників податків, та керуватися припущеннями податкового органу, викладеними в акті перевірки дотримання податкового законодавства.

Отже, враховуючи, що уповноваженим органом не надано достовірно встановлених фактів відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, підтверджених достовірними та достатніми доказами, суд дійшов висновку про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КпАП України,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Суддя О.Л.Шалпегіна