Справа № 161/5899/20
Номер провадження: 3/161/1916/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Носевці Гайсинського р-ну Вінницької обл., громадянин України, освіта середня, розлучений, не судимий, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, не працює, пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

15.04.2020 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 451661 від 09.04.2020 року відносно ОСОБА_1 , складений за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 , 23.03.2020 року близько 15.20, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку із колишньою дружиною ОСОБА_2 в ході якої висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно останньої. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, суду пояснив, що 23.03.2020 року будь-якого конфлікту з колишньою дружиною, з якою він проживає в одній квартирі, у нього не було.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час, місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заяви, клопотання від неї на адресу суду не надходили.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши свідка, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

При цьому, організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства регулюється ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон).

Стаття 1 Закону закріплює розгорнуте визначення термінів.

Так, кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа) є особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналізуючи вищевикладене, з урахуванням положень КУпАП, слід зробити висновок, що за фактом вчинення домашнього насилля має бути обов`язкова наявність особи, яка вчиняє неправомірне діяння (кривдник) та особи, яка постраждала від домашнього насильства (постраждала особа).

Разом з тим, насилля психологічного та фізичного характеру має під собою підґрунтя вчинення винною особою такого діяння, яке спрямоване на заподіювання негативних наслідків потерпілому.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст.173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що внаслідок події, яка мала місце 23.03.2020 року близько 15.20, за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 останній було завдано психологічної шкоди.

В свою чергу, потерпіла ОСОБА_2 , яка викликалася для надання особистих пояснень, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подала.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ст. ДОП ВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області капітан поліції Карпінський С.М. суду пояснив, що 23.03.2020 року на гарячу лінію служби «102» надійшов виклик з повідомленням про факт вчинення домашнього насилля. Оформлені матеріали по отриманому повідомленню було передано йому в роботу вже після вказаної події. 09.04.2020 року нимбуло відібрано письмові пояснення в учасників події, які мали місце 23.03.2020 року, та відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Зазначив, що події, що мали місце 23.03.2020 року за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 він не спостерігав, а також не може пояснити чому матеріали по даному факту були складені лише 09.04.2020 року.

З огляду на наведене, сам лише можливе існування конфліктної ситуації між учасниками справи не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення

Згідно зі ст. 252 КУПАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення не надано, а судом в ході розгляду справи не здобуто жодних доказів на підтвердження того, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньою дружиною ОСОБА_2 , тобто, що діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, а також враховуючи положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 173-2, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська