Справа № 168/426/20
Провадження № 3/168/92/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року смт. Стара Вижівка

Суддя Старовижівського районного суду Волинської області Назарук О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Луцького РВ поліції Луцького ВП ГУНП у Волинській області, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КупАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КупАП відносно ОСОБА_1 передано на розгляд судді Назаруку О.В.

До початку розгляду справи суддя Старовижівського районного суду Волинської області Назарук О.В. заявив самовідвід у даній справі, обґрунтований тим, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності є чоловіком секретаря судового засідання Старовижівського районного суду Волинської області Таксюк Оксани Сергіївни.

Дослідивши зміст заяви про самовідвід судді Назарука О.В., матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить статті, яка б передбачала самовідвід судді, проте, інші кодекси України кримінальний процесуальний, цивільний процесуальний та Кодекс адміністративного судочинства України, мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при вирішенні питання щодо розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення в розумінні заявлення суддею самовідводу, підлягає застосуванню аналогія права.

У пункті 4 рішення Ради суддів України № 34 від 08.06.2017 року роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, суддя може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства.

Згідно з вимогами пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України, пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, пункту 4 частини 1 статті 36 КАС України, суддя не може брати участь у судовому провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до статей 6, 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Стаття 9 Конституції України визначає, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до частини 4 статті 10 ЦПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Згідно пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даного позову. Так, наявність вищевказаних правових норм, та того факту, що у позивача є сумніви з приводу об`єктивності судді, - є підставою для висновку, що можливості забезпечення умов, за яких у сторін, в першу чергу у позивача, не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді - не має.

Пунктами 49, 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року в справі «Білуха проти України» визначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 вищевказаної Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду. Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Згідно зі статтею 15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У пункті 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Таким чином, з метою уникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, приходжу до висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви про самовідвід у даній справі.

Керуючись статтями 6, 9, 48, 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 246, 256, 283-285 КУпАП, суд

У Х В А Л И В :

Заяву про самовідвід судді Назарука Олександра Володимировича у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КупАП задовольнити.

Справу № 168/426/20 про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КупАП, передати до канцелярії Старовижівського районного суду Волинської області для повторного перерозподілу автоматизованою системою документообігу суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Назарук