Справа № 946/2756/20
Провадження № 3/946/953/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 травня 2020 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І. розглянув справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Озерне Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, працюючого електрогазозварювальником ТОВ «МУЗ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. ст. 124, 1224 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

ОСОБА_1 07 травня 2020 року о 09:00 годині в м. Ізмаїлі Одеської області, по вул. Івана Франка, 10, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2106» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порушення п. п. 10.1., 10.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, (далі ПДР), рухаючись заднім ходом, не врахував дорожню обстановку та здійснив наїзд на припаркований автомобіль «ЗАЗ ДЕО» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, порушивши також і вимоги підп. «а» п. 2.10 ПДР, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 124, 1224 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні в повному обсязі визнав свою винність у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень та розкаявся в їх вчиненні.

Крім повного визнання своєї винності притягуваним ОСОБА_1 , його винність у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, також повністю підтверджуються сукупністю доказів, досліджених судом.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 10.1., 10.9. ПДР рухаючись заднім ходом не врахував дорожню обстановку, що спричинило пошкодження транспортних засобів, після чого, в порушення вимог п. 2.10 ПДР, поїхав з місця ДТП, не викликавши наряд поліції.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються даними схеми ДТП, а також письмових пояснень ОСОБА_2 , доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

З досліджених доказів випливає, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1. ПДР, згідно з якими перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; а також вимоги п. 10.9. ПДР, згідно з вимогами якого під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб; рухаючись заднім ходом здійснив зіткнення з іншим автомобілем, що спричинило пошкодження транспортних засобів, після чого, в порушення вимог підп. «а» п.2.10 ПДР, згідно з якими у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний.

Таким чином, аналіз сукупності усіх даних, що містяться в досліджених у суді доказах, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 1224 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в їх вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до яких, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд також враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, його майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та вважає, що достатнім і необхідним у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП є накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме в межах санкції ст. 1224 КУпАП, оскільки санкцією вказаної статті передбачені більш суворі адміністративні стягнення, ніж штраф чи позбавлення права керування транспортними засобами, а саме такі стягнення як громадські роботи та адміністративний арешт.

Характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень вказує на те, що він вчинив грубі правопорушення.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що застосування більш м`якого стягнення, передбаченого санкцією ст. 1224 КУпАП, ніж громадські роботи, а саме такого стягнення, як штраф, буде недостатнім, і тому з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, є необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт. Разом з тим, суд також дійшов висновку, що в даному випадку таке стягнення, як громадські роботи, буде достатнім, таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, а саме такого як адміністративний арешт.

В силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2020 року, що складає 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 1224 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ст. 1224 КУпАП у виді громадських робіт на строк тридцять годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І.Яковенко