ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1788/20 Номер провадження 33/814/446/20Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О. В. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Захожая О.І.,

при секретарі: Радько О.М.,

за участі:

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 05 травня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любівка Краснокутського р-ну Харківської обл., громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає: АДРЕСА_2 , водія ТОВ «ТЕХДОР» ()

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді, водій ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що він 23.04.2020 року о 08 год. 00 хв. в місті Полтава по вулиці Героїв Пожежників, 5, керуючи транспортним засобом ПАЗ 4234 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ ВТП «Полтаваенергопром», перевозив 20 пасажирів, працівників підприємства за маршрутом: « Полтава - село Шевченкове Решетилівка» без погодження із органами Національної поліції України, чим порушив п.п. 9 п. 2 Постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Київського районного суду м. Полтави від 05 травня 2020 скасувати, а провадження по справі відносно нього закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що суд першої інстанції прийняв незаконну та необгрунтовану постанову, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що працює в ТОВ «ТЕХДОР» (). На підставі наказу № 1-ПП від 11.03.2020 здійснює спеціальне регулярне перевезення працівників підприємства в період карантинних заходів, за маршрутом, який вказується в дорожньому листі.

Так, 23.04.2020 близько 08.00 год. рухався на автомобілі ПАЗ 4234 д.н.з. НОМЕР_1 в м. Полтава по вул. Героїв Пожежників, 5, здійснюючи спеціальне регулярне перевезення працівників підприємства за наказом директора, де його було зупинено поліцейським Бондарем А.М . Інший поліцейський на свій мобільний телефон проводив відеозйомку в салоні автобуса, де перебували працівники підприємства. Далі ОСОБА_1 повідомили, що він порушив правила перевезення в умовах карантину та почали складати протокол.

ОСОБА_1 вказує, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» заборони щодо здійснення регулярних спеціальних перевезень пасажирів автомобільним транспортом не встановлено. Крім того, в даній ситуації він не є суб`єктом даного правопорушення, оскільки у разі відсутності всіх необхідних дозволів контролюючих органів на здійснення вказаного регулярного спеціального перевезення працівників підприємства, відповідальність за це несуть посадові особи підприємства, а не водій, оскільки він виконував лише наказ директора підприємства, де працює. Також постанова прийнята на підставі неналежного доказу, а саме судом першої інстанції був досліджений відеозапис, який здійснювався на мобільний телефон поліцейського, а не на його бодікамеру, у зв`язку з чим даний відеозапис є неналежним доказом.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення правопорушника на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши відеозапис події та інші докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, місцевий суд не в повному обсязі врахував вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП, які встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду справи, на обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , працівниками поліції був складений протокол у справі про адміністративне правопорушення, надано копію Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» та копію реєстраційної картки транспортного засобу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 23 квітня 2020 року о 08 год. 00 хв. в місті Полтава по вулиці Героїв Пожежників, 5, керуючи транспортним засобом ПАЗ 4234 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ ВТП «Полтаваенергопром», перевозив 20 пасажирів, працівників підприємства за маршрутом: «Полтава - село Шевченкове Решетилівка» без погодження із органами Національної поліції України, чим порушив п.п. 9 частини 2 Постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно пункту 9, частини 2 Постанови Кабінету Міністрів Україна від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), заборонено регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, крім перевезення: легковими автомобілями; службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами працівників підприємств, закладів та установ незалежно від форми власності, які забезпечують охорону здоров`я, продовольче забезпечення, урядування та надання найважливіших державних послуг, енергозабезпечення, водозабезпечення, зв`язок та комунікації, фінансові та банківські послуги, функціонування інфраструктури транспортного забезпечення, сфери оборони, правопорядку та цивільного захисту, суб`єктів господарювання, які мають безперервний промисловий цикл, за умови забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб і виключно за маршрутами руху, погодженими з органами Національної поліції, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу № 118-пр від 06.12.2019 ОСОБА_1 прийнято на посаду тракториста в ТОВ «Техдор». Згідно наказу ТОВ «Техдор» № 1-ПП від 11.03.2020 на ОСОБА_1 покладено обов`язок здійснювати перевезення працівників підприємства, починаючи з 12.03.2020 і до закінчення дії карантинних заходів за закріпленим транспортним засобом - автобусом -D, ПАЗ 4234, державний номер НОМЕР_1 .

При цьому, відповідно до п. 9 ч. 2 Постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 встановлюється обов`язок саме суб`єкта господарювання, у розпорядженні якого знаходиться автомобільний транспортний засіб, погоджувати з органами поліції маршрути його руху, а не на працівника такого суб`єкта господарювання та водія автомобіля.

Тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що у разі відсутності всіх необхідних дозволів контролюючих органів на здійснення регулярного спеціального перевезення працівників підприємства, відповідальність за це несуть посадові особи підприємства, а не водій є слушними.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладений на осіб, які вповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Статтею 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину. Суд вважає, що встановлення безпосередньо в Конституції України формули презумпції не винуватості як об`єктивно-правового положення має найважливіший значення для захисту прав та законних інтересів громадян. Хоча цей принцип сформульовано як кримінально-процесуальній, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Оцінюючи вищевикладені обставини, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Таким чином, вважаю необхідним постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 05 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Захожай О.І.