П О С Т А Н О В А

Справа № 126/1034/20

Провадження № 3/126/655/2020

"30" липня 2020 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду

Вінницької області

Гуцол В. І.

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався, за ст. 130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бершадського районного суду Вінницької області перебуває адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 215770 від 25.04.2020 року, 24.04.2020 року о 23 год. 45 хв. в с. Бирлівка, по вул. 1-ого Травня водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Astra державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в Бершадській ОЛІЛ.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 було роз`яснено права у відповідності до ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою не визнав, повідомив, що пояснення в протоколі йому не належать, автомобіль не рухався, так як був зламаний. За кермом ОСОБА_1 не перебував та рух на автомобілі не здійснював, свідки даного факту працівниками поліції не залучались.

Свідок ОСОБА_2 пояснює наступне, що взяв в ОСОБА_1 автомобіль Opel Astra державний номерний знак НОМЕР_1 у користування. Під час його керування автомобіль зламався і він зателефонував власнику, щоб той прийшов на допомогу. Коли виявили причину поломки, приїхали працівники поліції та склали на Юрія протокол, так як він власник і знаходився біля автомобіля. Водієм на той момент був він, а не ОСОБА_1 , про що говорив працівникам поліції, але вони на це не відреагували.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

Відповідно до диспозиції ч.І ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає в разі керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак під час розгляду справи в суді не встановлено факту керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Обставини справи, викладені у протоколі, не відповідають дійсності.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, визначені розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Згідно цього розділу водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та огляду на стан сп`яніння. Жодних доказів про те, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування автомобілем чи акт тимчасового затримання транспортного засобу в матеріалах справи відсутні.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Крім того, згідно вимог п. 4 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 р. № 1395, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, наявність свідків є обов`язковою, а до протоколу долучаються письмові пояснення свідків правопорушення.

Проте в протоколі складеному відносно ОСОБА_1 не зазначено жодного свідка вчиненого правопорушення, а в матеріалах справи відсутні будь-які їх пояснення.

Відповідно до п. 22 Розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я України N 1452/735 від 09.11.2015 року, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Так, висновок № 162 від 21.12.2019 року, виданий лікарем Бершадської

ОЛІЛ щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння,

складений з порушенням Інструкції, а саме: відсутній підпис обстежуваної

особи.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції

України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та

допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про

адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне

правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи

іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини

особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним

сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування

достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих

неспростовних презумпцій факту.

Як наслідок на переконання суду дані відображенні у протоколі про

наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не

узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див.

рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого

Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А заява № 25), який

застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі

співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою

висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення

Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №

39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду

не надано.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка

притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не

ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням

(проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи

бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи

громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено

адміністративну відповідальність.

В ході судового розгляду в діях ОСОБА_1 не встановлено ознак, які б

свідчили про умисну чи необережну форму вини у вчинені адміністративного

правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що унеможливлює

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статей 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В. І. Гуцол