Справа № 471/454/20
Провадження №3/471/238/20
Номер рядка звіту 156
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2020 р.

Суддя Братського районного суду Миколаївської області Скарницька І.Б., за участю секретаря Романчук О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Братського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомар`ївка Братського району Миколаївської області, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 030140 від 05.06.2020 року, 05.06.2020 року близько 11 години 00 хвилин по вул. Вороніна в смт. Братське Братського району Миколаївської області водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 2108, д/н НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, хитка хода, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в Братській ЦРЛ та продуття алкотестеру "Драгер", у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків.

У судове засідання з`явився ОСОБА_1 , свою вину не визнав.

Досліджуючи матеріали справи судом встановлено наступне.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративні відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25). який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroglu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

При дослідженні доказів по справі, а саме відеозапису який додано до матеріалів справи як доказ вчинення правопорушення судом встановлено, що запис здійснено від 2008 року. На записі не встановлено факту керування транспортним засобом саме 05.06.2020 року та й сам запис є неповним, а фрагментальним.

Порядок використання спеціальних засобів фіксації регульовано Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджену Наказом МВС18 грудня 2018 року № 1026, пунктом 4,5 якої передбачено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Таким чином, даний відеозапис не може бути належним доказом у справі.

Як наслідок, за умови наявності суттєвих протиріч, які мають місце у поясненнях особи, яка притягається до відповідальності та у протоколі про адміністративне правопорушення, наданих до нього доказів, оскільки неможливо встановити факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння саме на момент вчинення правопорушення - 05.06.2020 року, відсутні інші письмові докази вчинення правопорушення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 не доведена.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності та особи, яка склала протокол, дослідивши письмові матеріали справи, факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не доведено, тому відсутня подія вчинення і склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу виноситься постанова про закриття справи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Братський районний суд Миколаївської області.

Суддя - Скарницька І.Б.