П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/356/20

25 травня 2020 року смт.Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Битківський Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Богородчанського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, водія в ФОП ОСОБА_2 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 131319, складеного 23 березня 2020 року начальником СРПП №4 Богородчанського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Середюком М.Б., Криштоф Я.М. 23 березня 2020 року, керуючи автобусом MAN д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення понад 10 пасажирів (а саме 17 чоловік) в одному транспортному засобі з м. Івано-Франківська в смт. Богородчани, а також окремі пасажири не користувались засобами індивідуального захисту, чим порушив вимоги, за що передбачена відповідальність ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 надав суду пояснення у яких заперечував вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Зокрема, ОСОБА_1 пояснив, що працює водієм у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та спеціальні перевезення працівників АТ «Укртрансгаз» відповідно до укладеного договору між ФОП ОСОБА_2 та АТ «Укртрансгаз» про організацію спеціального автомобільного перевезення від 27.06.2019 №. Перевезення здійснював за маршрутом «Івано-Франківськ Богородчанське лінійне відділення управління магістральних газопроводів». Також зазначив, що не є суб`єктом господарювання, а тому просив провадження закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є одним з доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі якого у визначеному законом порядку орган (посадова особа), яка розглядає справу, встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Тобто диспозиція вказаної статті є бланкетною і потребує обов`язкового посидання на конкретний нормативний акт, норму якого порушено.

До суду направлений протокол серії ГР № 131319 від 23 березня 2020 року, в якому ОСОБА_1 ставиться в провину порушення вимог ст. 44-3 КУпАП, щодо здійснення ним перевезення понад 10 пасажирів (а саме 17 чоловік) в одному транспортному засобі з м. Івано-Франківська в смт. Богородчани, а також те, що пасажири не користувались засобами індивідуального захисту. При цьому у протоколі не зазначено, якої саме норми і якого законодавчого акту не додержано.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" від 06 квітня 2000 року № 1645-III, карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", в редакції, чинній на час складання протоколу, з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року заборонено регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні (крім перевезення легковими автомобілями); перевезення понад 10 пасажирів одночасно в одному транспортному засобі у міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспорті, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах у звичайному режимі руху; перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі; заїзд на територію автостанцій автобусів, які здійснюють перевезення пасажирів у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні, та реалізацію власниками автостанцій квитків автомобільним перевізникам, які виконують такі перевезення.

Відповідно до змісту ст.35 Закону України «Про автомобільний транспорт» послуги пасажирського автомобільного транспорту поділяють на послуги з перевезення пасажирів автобусами, на таксі та легковими автомобілями на замовлення.

Послуги з перевезення пасажирів автобусами можуть надаватися за видами режимів організації перевезень: регулярні, регулярні спеціальні, нерегулярні.

З аналізу наведених нормативних актів вбачається, що Кабінетом Міністрів України обмежено (заборонено) регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні і вказані обмеження не застосовано до регулярних спеціальних перевезень. При цьому суд виходить з правила casus omissus pro omisso habendus est і не вбачає підстав додавати до тексту нормативного акту не висловлену у ньому вимогу. Відсутність у відповідних положеннях згаданої Постанови КМУ прямого посилання на заборону спеціальних перевезень, свідчить про те, що така заборона до цих випадків не застосовується.

Крім того, суд зазначає, що порушенням правил карантину є робота суб`єктів господарювання у вказаний період у різних сферах обслуговування населення. Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП є суб`єкти господарювання та посадові особи. ОСОБА_1 , як найманий працівник не є суб`єктом господарювання, а тому не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, приходжу до переконання, що провадження у справі за даною статтею, відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44-3, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Копію постанови вручити ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги.

Суддя Л.М. Битківський