копія
ЄУН справи 678/608/20
Провадження № 3-678-285/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року суддя Летичівського районного суду Хмельницької області Лазаренко А.В., розглянувши адмінматеріал, який надійшов з Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Ізумрудне Джанкойського району АР Крим, жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої, на утриманні двоє малолітніх дітей, за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

12.06.2020 року близько 14 год. 17 хв. в АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, ОСОБА_1 не виконала вимоги термінового заборонного припису серії АА №041186, а саме: контактувала з постраждалою особою малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що проживає за вищевказаною адресою із матір`ю,братом та двома малолітніми синами. 11 червня 2020 року за місцем свого проживання посварилася із своїм сином ОСОБА_3 , внаслідок чого відносно неї працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено терміновий заборонний припис, який вона не змогла виконати, оскільки проживає із сином у спільному будинку, іншого житла не має, а також враховуючи те, що її діти через свій малолітній вік потребують її догляду, тому вину свою не визнає.

Суддя, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 12.06.2020 серії ГР № 113950, пояснення ОСОБА_1 , терміновий заборонний припис стосовно кривдника та інші документи, долучені до протоколу, дійшов висновку про таке.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні.

Згідно з ст. 252 КУпАП суд оцінює докази на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись при цьому законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, серед іншого, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність з-поміж іншого за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис стосовно кривдника - це спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства, та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Згідно з ч. 2 ст. 25 зазначеного вище Закону терміновий заборонний припис може містити, зокрема, заборону у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Таким чином, матеріалами справи має бути доведено, що особа, відносно якої застосовано терміновий заборонний припис, порушила умови його виконання.

Судом встановлено що, до ОСОБА_1 був застосований захід термінового заборонного примусу у вигляді заборони у будь-який момент контактувати з сином ОСОБА_2 .

Водночас, як вбачається з наданих судді матеріалів ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього. Крім того, постраждалий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітньою дитиною та потребує догляду, а мати зобов`язана забезпечити його піклуванням та вихованням відповідно ст.150 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», а тому уникнення їх контакту в приміщенні одного будинку є неможливим.

Отже, поза увагою ст. ДОП СП Летичівського ВП, який складав зазначений вище заборонний припис, залишилось те, що ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 спільно проживають в одному будинку, тобто пов`язані спільним побутом. Крім того, на утриманні ОСОБА_1 , окрім постраждалого сина ОСОБА_2 , знаходиться ще один малолітній син ОСОБА_4 , 2008 р.н., який проживає спільно із нею в одному будинку та потребує постійного материнського догляду, їхній батько із ними не проживає, що підтверджується довідкою про склад сім`ї Летичівської селищної ради від 12.06.2020 року.

Наявність іншого житла у ОСОБА_1 не встановлено, крім того, на даний час вона не працює, тому не має коштів, щоб забезпечити себе іншим житлом для окремого із постраждалим сином проживання.

Отже, фактичні обставини спільного проживання матері ОСОБА_1 та сина ОСОБА_2 в одному будинку та умови заборонного припису суперечать одне одному та є взаємовиключними.

На підставі викладеного, суддя дійшов висновку, що застосований до ОСОБА_1 терміновий заборонний припис на момент його ухвалення завідомо неможливо виконати, з об`єктивних причин.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. , 173-2 ч. 1, 284, 247, 280, 251-252 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: підпис А.В. Лазаренко

Суддя Летичівського

районного суду А.В.Лазаренко