Справа № 752/8689/20
Провадження №: 3/752/4558/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 червня 2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

27 квітня 2020 року о 15 год. 10 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме - ображав нецензурною лайкою та принижував.

В судовому засіданні ОСОБА_1 огливину у вчиненні інкримінованих дій визнав частково. Пояснив суду, що його матір постійно провокує конфліктні ситуації. Приводом для конфліктів між ними є релігійні переконання матері, які він не розділяє. Також зазначає, що матір не виконує жодних домашніх справ, та постійно знаходиться у церкві.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_2 суду пояснила, що вона жодних конфліктів з сином не провокує, своїх релігіозних переконань йому не нав`язує. Він погано до неї ставиться, постійно конфліктує, погрожує, вона боїться з ним проживати у квартирі, оскільки він неодноразово вчиняв відносно неї фізичне насильство.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому дій, підтверджується показаннями потерпілої.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 .

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, передбачених ст.34-35 КУпАП України, судом не встановлено.

Враховуючи, особу правопорушника, суд вважає за доцільне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненим правопорушенням і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Окрім того, згідно ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір. В судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт оформлення правопорушником відповідного посвідчення учасника бойових дій, а довідки про проходження ним військової служби у зоні проведення АТО, не можуть свідчити про наявність відповідного статусу, який наділяє відповідними пільгами.

На підставі викладеного, керуючись ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 9, 30-1, 33-35, 40-1, ч.1 ст.173-2, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 огливизнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко