Справа № 161/7177/20
Номер провадження: 3/161/2251/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Львові, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

25.04.2020 року о 16.20 год. на а/д М-19 сполученням Луцьк Ковель, ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України, керував транспортним засобом RENAULT Master, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в Ковельській МТМО.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило.

Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки положення КУпАП не регулюють порядку здійснення виклику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в строки, які унеможливлюють надіслати виклик з дотриманням норми ст. 277-2 КУпАП, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права та, при вирішенні питання про своєчасний виклик в судове засідання ОСОБА_1 керуватися ст. 135 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України у випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений за допомогою телефонограми, яка була отриманою останнім 10.07.2020 року о 15:00 год. Даною телефонограмою ОСОБА_1 було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 22).

Згідно зі ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Отже, про судове засідання, призначене о 10:30 год., 15.07.2020 року, ОСОБА_1 було повідомлено телефонограмою - 10.07.2020 року, тобто не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступну обставину.

До початку судового засідання, призначеного на 10.07.2020 року о 14:35 год., ОСОБА_1 було подано до суду заяву про відкладення розгляду справи, а також додано довідку КНП «Торчинська районна лікарня».

Із вищевказаної довідки слідує, що ОСОБА_1 повинен знаходитися на лікуванні з 10.07.2020 року та (попередньо) по 14.07.2020 року (а.с. 20-21).

Вищевказана довідка була подана останнім особисто через канцелярію суду.

При цьому, будь-яких інших відомостей щодо хвороби ОСОБА_1 станом на 15.07.2020 року останнім до суду подано не було.

Зазначене вище дає підстави стверджувати, що жодних причин поважності неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання немає.

За таких обставин та з урахуванням того, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, враховуючи, що ОСОБА_1 належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а також те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим розглянути справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за його відсутності.

Дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, беззаперечно підтверджуються наступними доказами, дослідженими судом, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 206355 від 25.04.2020 року, складеним інспектором СРПП № 4 Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ст. лейтенантом поліції Хилюком Б.І. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 293, складеним о 16:50 год. 25.04.2020 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 2);

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 280192 від 25.04.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП та якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 3). Дана постанова є чинною;

-протоколом про адміністративне затримання серії АЗ № 175132 від 25.04.2020 року, складеним відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП з метою визначення ступеня алкогольного сп`яніння (а.с. 4);

-відеозаписом із нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського з якого вбачається, що за наслідками зупинки ОСОБА_1 та за наявності в останнього ознак алкогольного сп`яніння, співробітником поліції було запропоновано йому пройти огляд з метою визначення такого на місці зупинки чи в медичному закладі охорони здоров`я. В свою чергу, ОСОБА_1 повідомив поліцейського про свою відмову від проходження тесту на стан сп`яніння на місці його зупинки та особисто виявив бажання проїхати до Ковельського МТМО. Надалі, перебуваючи в приймальному відділенні медичного закладі охорони здоров`я лікарем ОСОБА_2 було встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 5);

-направленням інспектора СРПП № 4 Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ст. лейтенанта поліції Хилюка Б.І. від 25.04.2020 року, яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлено для проведення медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння до Ковельського МТМО у зв`язку з наявною в останнього ознакою алкогольного сп`яніння запаху алкоголю з порожнини рота (а.с. 27-зворот);

-актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 293, заповненого 25.04.2020 року о 18:20 год., відповідно до якого у ОСОБА_1 під час огляду виявлено змазаність мови, гіперемію обличчя, хода хитка, тремтіння рук, запах алкоголю з порожнини рота. В позі ОСОБА_3 не стійкий. При цьому, ОСОБА_4 від визначення точності його рухів за допомогою відповідних проб та обстеження за допомогою приладу «Драгер» відмовився. Згідно заключного діагнозу за результатами огляду було встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 28);

-інформаційним листом ГУНП у Волинській області № 1752/02/27-2020 від 14.07.2020 року з якого слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно бази НАІС отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 22.03.2004 року (а.с. 34).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду не має.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п. 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В даному випадку, підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у інспектора поліції були в наявності. Так, на місці зупинки ОСОБА_1 в останнього було виявлено наявність запаху алкоголю з порожнини рота, що зафіксовано в

Згідно п. п. 6, 7 Розділу І Інструкції, - огляд на стан сп`яніння також проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

У даному випадку судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» на місці зупинки та особисто виявив бажання пройти такий огляд в медичному закладі охорони здоров`я.

Частиною 4 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Згідно п. 15 Розділу ІІІ Інструкції, - за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Як вбачається з акту медичного огляду № 293 від 25.04.2020 року, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився у приймальному відділенні Ковельського МТМО лікарем ОСОБА_2 за результатами медичного огляду було встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у інспектора СРПП № 4 Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ст. лейтенанта поліції Хилюка Б.І. виникли під час зупинки останнього 25.04.2020 року о 16:20 год. на на а/д М-19 сполученням Луцьк Ковель, а тому огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений лікарем закладу охорони здоров`я в межах двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до п. 16 Розділу ІІІ Інструкції, - висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

Так, на підставі вищевказаного акту медичного огляду № 293 від 25.04.2020 року, лікарем Ковельського МТМО ОСОБА_2 було видано висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, яким було остаточно встановлено, що ОСОБА_1 на час проведення медичного огляду 25.04.2020 року о 16:50, перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивні підстави вважати висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, виданого на підставі акту медичного огляду № 293 від 25.04.2020 року, недопустимим доказом у суду відсутні, в свою чергу, ОСОБА_1 доказів його (висновку) неналежності суду надано не було.

Підсумовуючи вищевказане, суд приходить до переконання, що процедура виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а також фактичне встановлення такого стану, була проведена інспектором поліції у повній відповідності до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» зі змінами, внесеними згідно із Законом № 321-IX від 03.12.2019 року, який набирав чинності з 01.07.2020 року, із положення ст. 130 КУпАП було виключено, зокрема та в тому числі, диспозицію щодо адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, вищевказаним нормативно-правовим актом Кримінальний кодекс України було доповнено ст. 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою було встановлено кримінальну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, що карається штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Надалі, Законом України № 720-ІХ від 17.06.2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих атів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виключено з числа кримінальних проступків, віднесено до категорії адміністративних правопорушень.

Згідно ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Частино 2 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Отже, усі правопорушення фактично мають однакову юридичну природу, проте за своїм характером поділяються на ті, які тягнуть за собою адміністративну відповідальність та ті, які тягнуть собою кримінальну відповідальність.

Стаття 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

При цьому, законодавець чітко визначив, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, за умови посилення, пом`якшення або скасування відповідальність за адміністративні правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діяла під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України № 2617-УІІІ від 22.11.2018 року, яка діяла на час вчинення ОСОБА_1 правопорушення), керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.10 ПДР України «водій» це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 22.03.2004 року а отже, в розумінні ПДР України, останній являється «водієм».

Отже, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності (як водій), тягне за собою виключно накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності в сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, ступінь його вини.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачається.

Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Водій у стані спяніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб, а тому таке правопорушення не може бути визанно малозначним.

Враховуючи всі обставини справи та особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєнні нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

На підставі ст. 130 КУпАП, керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська