ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Безрук Т.В., за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 4 ст. 85 КУпАП,

встановив :

До суду надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП, згідно якого він 3.04.2020р. на водоймі, розташованій на землях Миколаївської сільської ради Волноваського району Донецької області грубо порушив правила рибальства, а саме здійснив вилов водних живих ресурсів у нерестовий період забороненими сіткоснастевими знаряддями лісковою сіткою у кількості 4 штуки. Впіймав рибу: короп 12 шт, судак 1 шт, товстолоб 1 шт., щука 2 шт., окунь 5 шт, плітка 292 шт, загальною вагою 62 кг, чим заподіяв матеріальний збиток рибному господарству на суму 30022 грн. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, ст.. 63 ЗУ «Про тваринний світ», чим грубо порушив правила рибальства та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП..

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість не визнав, надав суду клопотання, у якому вказав, що 03.04.2020р. разом із батьком ОСОБА_2 перебував на водосховище з метою відпочинку, рибу не ловив. Сітки не встановлював. Зазначав, що матеріали справи не містять доказів вилову риби сітками саме ОСОБА_1 , виявлені сітки йому не належать. В супереч ст.. 256 КУпАП до протоколу не долучені письмові пояснення свідків, до того ж на місці події сторонніх осіб, окрім працівників рибної охорони не було. Просив закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу порушення.

Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, вважаю необхідним провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 85 КУпАП.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За приписами ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи..

Так, згідно до ч. 4 ст. 85 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі грубого порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову.

Відповідно до п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1999 року № 19, забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм;

Так само, згідно із ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища.

Тобто, враховуючи вищенаведене норми законодавства, підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення даного порушення, є доведеність у сукупності таких обставин: безпосереднє здійснення рибальства особою забороненим способом лову, належність особі заборонених знарядь лову та вилов риби.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Однак обставини вказані в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що саме ОСОБА_1 вчинив грубе порушення правил рибальства, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Так протокол про адміністративне правопорушення підписаний свідками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , однак їх письмові пояснення з приводу події, факту вчинення ОСОБА_1 порушення до протоколу не додані, вони лише підписали протокол про адміністративне правопорушення, що не є доказом вчинення ОСОБА_1 порушення. Крім того, суд звертає увагу, що адреса проживання вказаних свідків співпадає з адресою розташування Донецького рибоохоронного патруля, яким направлений даний протокол до суду, що викликає у суду об`єктивні сумніві в неупередженості зазначених в протоколі свідків.

Додані до матеріалів справи фото, на думку суду, не є належним та допустимим доказом вчинення порушення ОСОБА_1 , оскільки вони не містять часу, дати, місця їх складання, не завірені належним чином уповноваженою особою, не є додатком до протоколу огляду чи іншого процесуального документа, з їх зображення неможливо ідентифікувати особу, стосовно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення. При цьому протокол не містить відомостей про застосування засобів фіксації під час його складання, не зазначений фіксуючий пристрій, не доданий його сертифікат.

Отже адміністративний матеріал не містить жодного належного та допустимого доказу здійснення ОСОБА_1 грубого порушення правил рибальства, вилову саме ним риби, належності йому знарядь лову.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Факт вилучення сіток та риби також не є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.85 КУпАП, оскільки має бути доведено їх використання для лову, та що саме ця риба здобута в результаті протиправних дій.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року вказує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України обґрунтовані сумніви, щодо винуватості особи мають тлумачитись на користь такої особи.

Застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, та враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП, а всі встановлені судом обставини в своїй сукупності дають змогу зробити висновок про відсутність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

За таких обставин, суд доходить висновку про те, що провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись, статтями 85, 221, 247, 280, 284, суд

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.В. Безрук