Справа № 455/375/20
Провадження № 3/455/343/2020
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 травня 2020 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Ніточко Л.Й.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , -

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

Дільничним офіцером поліції сектору превенції патрульної поліції Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції ГУНП у Львівській області (надалі - ДОП СППП Старосамбірського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області) Мицак В.Й. складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 23.03.2020 року о 12 годині 00 хвилин в АДРЕСА_2 , будучи фізичною особою підприємцем магазину « ОСОБА_1 » здійснював торгівлю будівельними матеріалами, чим порушив вимоги п.п.3 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211, та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.44-3 КУпАП.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, надіслав на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 на території України з 12 години 00 хвилин 18 березня 2020 року до 22.05.2020 року припинено регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні, а він бажає прийняти особисту участь в судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП визначено завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення. Такими зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Положення ст. 44-3 КУпАП передбачає порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2», на усій території України з 12 березня 2020 року по 03 квітня 2020 року встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року №215 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211» внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19», згідно яких назва постанови викладена в редакції:

«Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2», також відповідно до вказаної постанови установлено з 12 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року на усій території України карантин.

Відповідно до ст. 41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Законом України №530-1Х від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)» внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст. 44-3, наступного змісту: «стаття 44-3. Порушення правил щодо карантину людей. Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Таким чином, адміністративна відповідальність за ст. 44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення.

В порушення вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, реалізацію яких саме будівельних товарів здійснював ОСОБА_1 ..

Крім того, письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.4) містять розбіжності з поясненнями, які зазначені ним у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.2). За вказаних обставин поліцейський має надати суду належні і допустимі докази того, що ОСОБА_1 дійсно здійснив продаж товару конкретній особі із зазначенням анкетних даних цієї особи з тією метою, щоб у разі необхідності суддя мав можливість допитати таку особу як свідка.

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 є ФОП « ОСОБА_1 », однак, до матеріалів справи не долучено документів, які б підтверджували право ОСОБА_1 на зайняття підприємницькою діяльністю (відсутні відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на ОСОБА_1 , відсутні й відомості щодо класифікації видів економічної діяльності, якою має право займатися фізична особа-підприємець ОСОБА_1 у разі якщо він дійсно здійснює свою діяльність в магазині, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Також відсутні докази про те, що органом місцевого самоврядування виносилось рішення, яке стосується здійснення підприємницької діяльності на території м.Старого Самбора Старосамбірського району Львівської області в період карантину.

Стаття 44-3 КУпАП є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Також, матеріали справи не містять належних доказів того, що ОСОБА_1 , дійсно, здійснював торгівлю, пояснення відвідувачів-покупців, яких, нібито, було прийнято і здійснено їх обслуговування, відсутні, а інших належних та допустимих доказів на підтвердження цього до матеріалів справи не долучено.

Так, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

При цьому, враховуючи, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах, долучених до нього, які були зібрані органом, який склав протокол, та для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності, та з огляду на те, що без встановлення фактичних обставин події правопорушення, а також без приведення у відповідність з вимогами ст. 256 КУпАП протоколу про адміністративне правопорушення, суддя не має можливості прийняти остаточне законне рішення по суті справи, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП підлягають поверненню Старосамбірському відділенню поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 256, 278, 283 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути Старосамбірському відділенню поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Й.Ніточко