Справа № 164/73/20 Провадження №33/802/276/20 Головуючий у 1 інстанції:Невар О. В.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., захисника Шестерніна В.Д., розглянувши апеляційну скаргу на постанову судді Маневицького районного суду від 10 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 15 січня 2020 року близько 02.35год. по вул.Яблунева в смт.маневичі Волинської області, керуючи автомобілем «Шевролет», н.з. НОМЕР_1 , відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Зазначає те, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки він спиртних напоїв не вживав, транспортним засобом не керував, від проходження огляду не відмовлявся, а суддею місцевого суду, як і працівниками поліції, порушено право на захист. Просить скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну та необґрунтовану та закрити провадження щодо нього у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, суддя приходить до наступного висновку.

Сам по собі факт розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 не може прямо вказувати про порушення судом його права на захист, оскільки судом неодноразово надсилалися судові повістки за місцем проживання скаржника, подав клопотання про відкладення розгляду, яке було задоволено, а в подальшому останній не отримував повістки, не інформував завчасно суд про своє бажання взяти участь в судовому розгляді при тому що після лікування поїхав в транспортний рейс в місто Одеса, що сам і вказує.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримав.

Перш за все, з дослідженого в суді апеляційної інстанції відеозапису подій, не можливо зробити висновок про керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Рапорт працівника поліції, який був також покладений в основу винуватості, не є, на думку апеляційного суду, належним і допустимим доказом в розумінні ч.1 ст.251 КУпАП.

Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що протокол був складений за відсутності свідків, які могли б підтвердити обставини інкримінованого правопорушення.

Будь-яких інших об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_1 правопорушення немає.

Аналізуючи пояснення ОСОБА_1 , з огляду на твердження поліцейського про наявність підтвердження факту керування (а.с.5), який не був наданий на запит суду, враховуючи відсутність в матеріалах справи будь-яких інших об`єктивних доказів винуватості апелянта, суддя приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, постанова судді суду першої інстанції про визнання винним ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 294, 247 п.1 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Маневицького районного суду від 10 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду О.М.Клок