Справа № 362/3089/20
Провадження № 3/362/1222/20
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

01.07.2020 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Васильківського ВП ГУ НП Київської області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Руликів Васильківського району Київської області, громадянки України, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом серії АПР18 № 204520 про адміністративне правопорушення від 17.05.2020 року, ОСОБА_1 17 травня 2020 року об 11 годині 00 хвилин за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , порушила захід термінового заборонного припису стосовно кривдника та продовжила вчиняти домашнє насильство відносно ОСОБА_2 та її родини, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Прибувши в суд, ОСОБА_1 не змогла нічого суду пояснити з приводу подій, що відбулися.

Проте, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в повному обсязі, прихожу до таких висновків.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім іншого, ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-3 КУпАП, за якою на ОСОБА_1 складено протокол, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Проте, із доданих до протоколу та досліджених судом письмових доказів, не встановлено, що ОСОБА_1 дійсно вчинила насильство в сім`ї або не виконала термінового заборонного припису, який винесено стосовно неї.

Зокрема, відображені в письмових поясненнях ОСОБА_2 від 17.05.2020 року відомості не містять інформації про вчинення ОСОБА_1 насильства в сім`ї або не виконання нею термінового заборонного припису, який винесено стосовно неї саме у той день; дані письмові пояснення є загальними та стосуються подій, що тривають протягом шести місяців та не містять конкретних дат, часу, місця і обставин вчинення ОСОБА_1 насильства в сім`ї або не виконання нею термінового заборонного припису, який винесено стосовно неї.

Додані до протоколу інші письмові документи також стосуються подій, що передували даті вказаній у протоколі, як даті вчинення правопорушення, тобто не стосуються дій ОСОБА_1 щодо невідомих обставин саме 17.05.2020 року.

Отже, викладена у протоколі суть адміністративного правопорушення не відображає фактичних обставин справи та не підтверджується жодними доказами, оскільки вказані дії ОСОБА_1 щодо вчинення саме 17 травня 2020 року насильства в сім`ї та не виконання термінового заборонного припису, який винесено стосовно неї, не підтверджено жодними фактичними, достовірними, прямими, належними і об`єктивними доказами.

У зв`язку з цим, приходжу до висновку, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-3 КУпАП в діях ОСОБА_1 у даному випадку відсутня, а тому і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-3 КУпАП в її діях теж відсутній.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-3 КУпАП, прихожу до висновку, що провадження по справі слід закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Пункт 3 частини 1 статті 284 КУпАП передбачає, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) може винести постанову про закриття справи.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 172-3, 247, 251, 252, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 172-3 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя