Єдиний унікальний номер судової справи 472/436/20
Номер провадження 33/812/209/20 Головуючий у місцевому суді: Тустановський А.О.
Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Цуркан І.І.,

за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_2 та його представника

ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26 травня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Луб`янка Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26 травня 2020 року встановлено, що 05 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого водій ОСОБА_1 05 травня 2020 року о 13 год. 20 хв. в смт. Веселинове по вулиці Одеській, керуючи транспортним засобом автомобілем марки і моделі ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 не впевнився в безпеці маневру, не включивши лівий поворот, почав маневр повороту на вулицю Свободи, та на перехресті здійснив контактування з автомобілем марки і моделі FORD KUGA, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначеними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.9.2 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Не погодившись з таким судовим рішенням, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26 травня 2020 року та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не перевірені обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди та даних, які мають значення для вирішення справи.

Стверджував, що ним при здійснені повороту ліворуч виконано всі вимоги Правил дорожнього руху України, а посилання на те, що він не подав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку не підтверджено жодним доказом.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, виходячи з наступного.

За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.9.2 Правил дорожнього руху України. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог саме п.9.2 Правил дорожнього руху України, яка зазначена в протоколі працівником поліції.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 ПДР України єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється вищеназваними Правилами.

Так, пунктом 2.3.б Правил дорожнього руху України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

Згідно пункту 9.2 Правил дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

На думку апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи.

З матеріалів справи убачається, що 05 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №260459, згідно якого останній 05 травня 2020 року о 13 год. 20 хв. в смт. Веселинове по вулиці Одеській, керуючи транспортним засобом автомобілем марки і моделі ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 не впевнився в безпеці маневру та не включивши лівий поворот, почав маневр повороту на вулицю Свободи, та на перехресті здійснив контактування з транспортним засобом - автомобілем марки і моделі FORD KUGA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначеними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.9.2 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , судом першої інстанції взято до уваги пояснення водія транспортного засобу автомобіля марки і моделі FORD KUGA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , що водій ОСОБА_1 при здійснені повороту ліворуч не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку.

Разом з тим, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у порушенні правил дорожнього руху не визнав.

З письмових пояснень та змісту апеляційної скарги останнього убачається, що 05 травня 2020 року близько о 13 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем, з дотриманням правил дорожнього руху, по вулиці Одеській в напрямку вулиці Веселиновської та йому необхідно було здійснити поворот ліворуч на вулицю Свободи. Увімкнувши відповідний світловий покажчик лівого повороту, на перехресті почав скеровувати свій автомобіль ліворуч. Перед виконанням повороту ліворуч упевнився, що відсутні будь-які транспортні засоби у зустрічному напрямку, а в попутному напрямку рухався автомобіль червоного кольору, марки і моделі FORD KUGA, реєстраційний номер НОМЕР_2 . В момент коли його автомобіль повертав ліворуч на перехресті, з його транспортним засобом здійснив контактування автомобіль, який рухаючись в попутному напрямку здійснював маневр обгону на перехресті.

Такі обставини не спростовані матеріалами справи, а водій автомобіля марки і моделі FORD KUGA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 не надав суду доказів на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 не подав сигнал повороту ліворуч транспортного засобу автомобіля марки і моделі ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Окрім того, відповідно до п.1.4 Правил дорожнього руху України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Таким чином, водій ОСОБА_1 міг об`єктивно очікувати від інших учасників дорожнього руху, в тому числі і від водія ОСОБА_2 , який рухався з ним в попутному напрямку, дотримання вимог Правил дорожнього руху України.

За такого, враховуючи, що водієм ОСОБА_2 маневр обгону транспортного засобу, яким керував водій ОСОБА_1 , здійснювався з порушенням вимог Правил Дорожнього руху України, а саме на перехресті, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те що водій ОСОБА_1 не дотримався вимог Правил дорожнього руху України, здійснюючи поворот ліворуч.

Посилання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на положення п.2.3.б Правил дорожнього руху України не мають правого зазначення, оскільки такі положення мають загальний характер та не свідчать про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно ст.ст.9,245,252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За таких обставин, з висновками судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26 травня 2020 року про те, що ОСОБА_1 вчинив дії, направлені на порушення п.9.2 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, погодитись не можна, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова