Справа № 446/873/20 Головуючий у 1 інстанції: Котормус Т.І.
Провадження № 33/811/795/20 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 01 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420,40 грн

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 07 травня 2020 року о 02:20 год. по вулиці Сагайдачного в смт.Добротвір, Кам`янка-Бузького району, Львівської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер» 6820, результати тесту - 0,58 проміле. Такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність та необґрунтованість постанови судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 01 червня 2020 року, просить таку скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що з рапорту поліцейського СРПП№3 Кам`янка-Бузького ВП старшого сержанта поліції Кушинського В.П. від 07.05.2020 року вбачається, що автомобіль марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 був припаркований з порушенням ПДР п.15.9ж, за кермом даного автомобіля знаходився водій ОСОБА_1 . Таким чином, апелянт наголошує, що автомобіль знаходився на стоянці і функцій водія даного транспортного засобу він не виконував, тобто не керував вказаним автомобілем.

Зазначає, що кваліфікація його дій за ч.1ст.130 КУпАП є неправильною, оскільки з постанови Кам`янка-Бузького районного суду .Львівської області від 03.04.2020 року, справа № 446/343/20 вбачається, що суд даною постановою звільнив його від адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 звертає увагу, що оскільки він вже протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, тому його дії під час складання протоколу слід було кваліфікувати за ч.2 ст.130 КУпАП, на що суд першої інстанції уваги не звернув і з вказаною помилкою допущеною працівником поліції під час складання протоколу погодився.

На думку апелянта, враховуючи те, шо автомобілем в стані алкогольного сп`яніння він не керував, автомобіль не рухався ні своїм ходом, ні за допомогою буксирування, функцій водія він не виконував, тому адміністративний протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності та тест №52 з позитивним результатом 0,58 проміле, згідно доктрини «плодів отруйного дерева» не можуть вважатися належними доказами його вини за ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволення не підлягає.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №447027 від 07.05.2020 (а.с.4), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Alkotest Drager-6810», тестом № 52 з позитивним результатом 0,58 проміле (а.с.6).

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про те, що він не керував транспортним засобом, а лише знаходився за кермом автомобіля, що був припаркований є непереконливими та жодними доказами не підтверджується.

Крім того, з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №408194 від 07.05.2020 року (а.с.8), вбачається, що 07.05.2020 року водій ОСОБА_1 по вул. Сагайдачного в смт. Добротвір, Кам`янка-Бузького району, Львівської області, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку в місці, де унеможливив зустрічний об`їзд транспортних засобів та не пред`явив посвідчення водія, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Щодо посилань апелянта про те, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції врахував докази, які містяться в матеріалах справи та інші обставини, які мали місце в даній справі.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Відтак, апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 01 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк