Справа № 444/802/20
Провадження № 3/444/460/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2020 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Мікула В. Є., з розглянувши в залі суду в м. Жовква матеріали адміністративної справи, які надійшли від Жовківського ВП Кам"янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої пакувальником «Дитячі Фантазії», реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1 ,

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , 19.02.2020 року, о 16 год. 20 хв. в с.Мокротин, вул. Хоробрівка, Жовківського району, Львівської області, при виїзді з двору не надала перевагу в русі автомобілю Фіат Добло, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по вул. Хоробрівка та скоїла з ним зіткнення. Будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 залишила місце пригоди та не повідомив про подію органи чи підрозділи поліції, чим порушив вимоги пункту 2.10 В Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча про дату та час проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала до суду заяву про відкладення розгляду справи.

Суд не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання, виходячи з наступного.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави 21 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 в судові засідання, які були призначені на 19.04.2020 року, 05.05.2020 року для спростування вини не з`явилась, суд розцінює вказані клопотання ОСОБА_1 , як намагання уникнути встановленої адміністративної відповідальності правопорушником за вчинене адміністративне правопорушення при наявності допустимих та належних доказів, шляхом зловживання правами, а саме, умисного затягування трьохмісячного строку, передбаченого ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення, шляхом подання вищезазначеного клопотання про відкладення судового засідання.

В даному випадку, із поданого клопотання, вбачається, що ОСОБА_1 достовірно відомо про наявність адміністративної справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, в провадженні суду, що вбачається з поданого нею клопотання про відкладення судового засідання, а тому беручи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, згідно якої ст. 122-4 КУпАП не відноситься до категорії справ, де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, суд здійснює розгляд такої справи за відсутності ОСОБА_1 .

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його вина у цьому підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 375285 від 19.02.2020 року; копіями протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 375280 від 19.02.2020 року та БД №374979 від 19.02.2020 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , від 19.02.2020 року, а також іншими матеріалами справи.

Ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Вина ОСОБА_1 полягає в тому, що вона залишила місце дорожньо-транспортної пригоди до якої була причетна, а тому її дії підлягають кваліфікації за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Призначаючи вид та міру стягнення, враховую відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме те, що він працює водієм, щиро розкаявся у вчиненому, а відтак приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, за якою вона притягується до відповідальності, що буде достатнім для його виправлення та запобіганню вчиненню ним в подальшому адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КпАП України, ст.4 ч.2 п.5 Закону України Про судовий збір з останніми змінами та доповненнями, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується з правопорушника 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" становить 2102, 00 грн., а тому з правопорушника в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 40-1, 122-4, 283, 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 15 (п`ятнадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої пакувальником «Дитячі Фантазії», реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначений постановою; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат визначається КМ України.

Суддя Мікула В. Є.