Справа № 594/593/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника-адвоката Денисової Т.С., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області на:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , фізичну особу-підприємця,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №544657 від 25 березня 2020 року, ОСОБА_1 , являючись фізичною особою-підприємцем, 25 березня 2020 року о 13.00 год. у м.Борщеві по вул.Кондри,8 не припинила роботу будівельного магазину «Люкс» та здійснила продаж будівельних матеріалів, чим порушила вимоги п.3 п.2 постанови КМУ від 11 березня 2020 року №211, та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнала та пояснила, що є приватним підприємцем та має магазин у АДРЕСА_2 , в якому сама продає будівельні матеріали. 25 березня 2020 року близько 13.00 год. вирішила піти до свого будівельного магазину щоб зробити ревізію. Людей в магазин не впускала та товар нікому не продавала. Приміщення магазину вона орендує. Окрім неї, орендарем даного приміщення є також приватний підприємець ОСОБА_2 , який використовує це приміщення під свій склад-магазин. Поряд з нею в одному приміщенні працює продавець приватного підприємця ОСОБА_3 , який також є власником магазину під назвою «Люкс», що знаходиться по вул.Шевченка у м.Борщеві.

Захисник, адвокат Денисова Т.С. просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що беззаперечних доказів винуватості ОСОБА_1 під час розгляду справи не здобуто, а її доводи матеріалами справи про адміністративне правопорушення не спростовані з огляду на наступне.

Відповідно до ст.44-3 КУпАП, відповідальність за цією статтею настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ст. 44-3 КУпАП.

В редакції постанови КМУ №211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID 19, спричиненої корона вірусом SARS ОСОБА_4 - 2», яка діяла станом на 25 березня 2020 року, відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року, Кабінетом Міністрів України постановлено установити з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року на всій території України карантин.

Редакція вищезазначеної постанови КМУ №211 від 11 березня 2020 року знавала змін, які були внесені згідно постанов КМУ №215 від 16 березня 2020 року, №239 від 25 березня 2020 року, №241 від 29 березня 2020 року, №242 від 30 березня 2020 року, №255 від 02 квітня 2020 року, №262 від 08 квітня 2020 року, №284 від 15 квітня 2020 року, №291 від 22 квітня 2020 року.

Відповідно до підпункту третього пункту другого із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року № 215, в редакції від 17 березня 2020 року, чинній на час вчинення правопорушення, заборонено з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30 березня 2017 року, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем. Основний вид економічної діяльності - інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

Згідно наявного в матеріаліх справи договору суборенди нежитлового приміщення від 01 квітня 2017 року орендодавець ОСОБА_5 передав у суборенду ОСОБА_1 приміщення по АДРЕСА_2 для використання його під магазин для продажу будматеріалів.

Згідно наявних у матеріалах справи письмових пояснень свідка ОСОБА_6 від 25 березня 2020 року, він пояснив, що 25 березня 2020 року біля 12.00 год. виїхав з дому, щоб забрати товар, а саме 8 мішків цементу марки «Кам`янець-Подільський» та 10 м огороджувальної сітки, за який сплатив ще близько 10 днів тому назад. Після цього, прибувши на вул.С.Стрільців, де знаходиться склад магазину «Люкс», під`їхав до вищевказаного магазину, де були продавець та вантажник і які видали йому вищезазначений товар. Квитанції про оплату не зберіг. Перед тим, як він мав отримати товар, продавець зателефонувала до адміністратора центрального магазину «Люкс», що знаходиться в м.Борщів, по вул.Шевченка, та вияснила, який товар ним було оплачено та що саме треба йому видати.

Згідно доданих до протоколу письмових пояснень свідка ОСОБА_7 від 25 березня 2020 року, вона пояснила, що 25 березня 2020 року біля 13.00 год. зайшла на територію магазину-складу «Люкс», розташованого по вул.С.Стрільців, оскільки хотіла подивитись, чи є в наявності плитка (кафель). Коли підійшла до воріт магазину-складу, там було відчинено. Спочатку розглядала товар на вулиці, а потім зайшла в приміщення магазину-складу «Люкс», де продавець на її запитання відповіла, що через карантин на даний момент продати нічого не можуть, оскільки вони повинні бути зачиненими. Після цього приїхали працівники поліції.

Отже, поясненнями даних свідків факт роботи магазину будівельних матеріалів приватного підприємця ОСОБА_1 в час та місце, як це зазначено в протоколі, не підтверджується.

У протоколі зазначено понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і додано до протоколу їхні письмові пояснення від 25 березня 2020 року.

Так, ОСОБА_8 пояснив, що 25 березня 2020 року був запрошений працівником поліції та був присутнім у якості свідка за фактом здійснення торгівлі ПП ОСОБА_10 та зазначив, що магазин-склад «Люкс», власником якого є ОСОБА_11 , був відчинений та у приміщенні вищевказаного магазину знаходився продавець. Повідомив, що був присутнім під час вилучення товарних чеків, що являється доказом здійснення торгівлі вищевказаним магазином в період карантину.

ОСОБА_9 у своїх поясненнях вказав, що 25 березня 2020 року був запрошений працівником поліції та був присутнім у якості свідка за фактом здійснення торгівлі в період карантину ПП ОСОБА_10 та зазначив, що магазин-склад «Люкс», власником якого є ПП ОСОБА_10 , був відчинений і в приміщенні вищевказаного магазину знаходився продавець. Повідомив, що був присутнім під час вилучення товарних чеків, що являється доказом здійснення торгівлі вищевказаним магазином в період карантину.

Як встановлено з вище наведених письмових пояснень понятих, вони стосуються факту здійснення торгівлі в період карантину ПП ОСОБА_10 , який є власником магазину-складу «Люкс», тому не зрозуміло, чому такі пояснення долучено до даної справи і яке відношення вони мають до фактів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Постановою Борщівського районного суду Тернопільської області від 31 березня 2020 року протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №544657 від 25 березня 2020 року, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП було повернуто Борщівському відділенню поліції Чортківського відділення поліції ГУНП в Тернопільській області для належного оформлення.

22 квітня 2020 року даний протокол повторно надійшов на адресу Борщівського районного суду Тернопільської області з Борщівського ВП.

На виконання вищезазначеної постанови Борщівським ВП долучено до матеріалів справи рапорти поліцейських Борщівського ВП Вівчара В., Марчука С. та Масленнікової М ОСОБА_12 від 14 квітня 2020 року, а також письмові пояснення ОСОБА_1 від 10 квітня 2020 року, у яких вона факт торгівлі у вищевказаному магазині 25 березня 2020 року заперечувала.

Згідно рапорта ДОП Борщівського ВП Вівчара В. від 14 квітня 2020 року на ім`я начальника Борщівського ВП, Вівчар В. доповів про те, що при доопрацюванні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП ним 31 березня 2020 року було проведено розмову в телефонному режимі із ОСОБА_7 , яка пояснила, що 25 березня 2020 року о 13.00 год. перебувала в м.Борщів по вул.С.Стрільців, де розглядала товар. Покупки товару не здійснювала, оскільки працівниця магазину повідомила, що на даний час продаж товару не здійснюється у зв`язку із карантинними заходами.

За даними рапортів поліцейських Борщівського ВП Марчука С. та Масленнікової М. від 14 квітня 2020 року, встановлено, що цими працівниками 25 березня 2020 року близько 13:00 год. по вул. Кондри 8, було виявлено відчинений магазин «ЛЮКС», в якому перебували відвідувачі. Виїздом на місце події працівниками поліції встановлено, що ОСОБА_1 , являючись приватним підприємцем, не припинила роботу закладу, прийняла відвідувачів та здійснила продаж будівельних матеріалів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , чим порушила вимоги підпункту 3 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211. У присутності представників від Борщівської міської ради ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у ОСОБА_1 вилучено чеки про продаж будматеріалів за 25 березня 2020 року, що підтверджують факт торгівлі 25 березня 2020 року та порушення правил карантину.

Однак, недоліки протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №544657 від 25 березня 2020 року не усунуто, доказів того, що ОСОБА_1 не припинила роботу магазину о 13.00 год. 25 березня 2020 року, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи не додано.

У протоколі також зазначено, що до протоколу долучено денний звіт від 25 березня 2020 року о 13.30 і 28 чеків, однак до справи чеки за 25 березня 2020 року взагалі не долучено.

Натомість до протоколу додано денні звіти з долученими до них чеками від 17, 18, 20 та 21 березня 2020 року, що є незрозумілим, оскільки в протоколі про вчинення правопорушення зазначено, що магазин будівельних матеріалів ПП ОСОБА_1 працював 25 березня 2020 року о 13.00 год.

До протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження того, що вона 25 березня 2020 року о 13.00 год. здійснювала будь-яку торгівлю товарами у магазині будівельних матеріалів, розташованому в АДРЕСА_3 Борщеві по вул. АДРЕСА_2 , 8, у тому числі не надано доказів, якими саме товарами здійснювала торгівлю, а також, до матеріалів справи не долучено жодних пояснень осіб, яким було здійснено такий продаж товарів, а наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не підтверджено факту продажі їм товару.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи поліцейським долучено відеозапис, який було оглянуто під час розгляду справи. Однак, з наданого відеозапису не встановлено факту продажу ОСОБА_1 товарів 25 березня 2020 року о 13.00 год. та роботи вищезазначеного магазину в цей час.

Фото, яке додано до протоколу, не може бути визнане доказом підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, оскільки вказане фото не містить доказу безпосередньої торгівлі.

Частиною 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Відомостей про те, що приватний підприємець ОСОБА_1 . здійснювала реалізацію товарів з приміщення будівельного магазину, розташованого в АДРЕСА_2 , і що до нього був вільний доступ відвідувачів у час, зазначений у протоколі, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього докази не містять.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин вважаю, що немає належних доказів вини приватного підприємця ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КК України.

Керуючись ст. 245, п.1 ст.247, ст.ст. 251-252, 266, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя