Справа № 216/2088/20
Провадження 3/216/1219/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" травня 2020 р. м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли з полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

05 квітня 2020 року інспектором взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП сержантом поліції Ланською А.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 409965 відносно ОСОБА_1 .

Згідно із цим протоколом 05 квітня 2020 року о 16:00 год. у гаражному кооперативі «Дзержинець», гараж № 1079, у м. Кривому Розі Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «М 2140», державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер Алкотест 6820», за результатами якого встановлено, що вміст алкоголю у видихуваному повітрі складає 1,86 проміле. Указаними діями, на думку працівників поліції, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав і категорично заперечував факт його перебування за кермом, пояснивши, що через проблеми з громадським транспортом він вирішив на пероід карантину надати автомобіль у користування дочці та її родині. У зв`язку з цим 05 квітня 2020 року він разом із зятем ОСОБА_2 забрали машину з гаража, за кермом був зять, оскільки він в той день вже випив. Вони тихенько їхали по території гаражного кооперативу, однак їм не надав перевагу в русу автомобіль таксі під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого сталась ДТП. На території кооперативу є камери відеоспостереження, але голова кооперативу сказав, що вони в той день не працювали. Він вважає, що відмовою надати йому відео є те, що пасажир таксі ОСОБА_4 займається на території кооперативу лакофарбовими роботами та міг вплинути. При цьому звернув увагу на те, що він, намагаючись отримати відео ДТП з камер відеосопореження, влаштував з головою гаражного кооперативу невеличку сварку, внаслідок якої працівниками поліції було складено на нього протокол за дрібне хуліганство.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 05 квітня 2020 року він разом з тестем ОСОБА_1 забирали автомобіль «М 2140» із гаражного кооперативу «Дзержинець», за кермом був він, а тесть сидів поруч, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння. Водій таксі ОСОБА_3 , виїжджаючи з гаражного кооперативу, не надав їм перевагу в русі та допустив зіткнення з автомобілем під його керуванням. Після цього було викликано працівників поліції, які по приїзду сказали його тестю пройти огляд на стан сп`яніння, а потім склали на нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому на їхні неодноразові заперечення та пояснення про те, що той не був за кермом автомобіля під час руху, а він керував автомобілем, працівники поліції не реагували, посилаючись на показання водія таксі та його пасажира.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 05 квітня 2020 року він заїхав по справах до свого знайомого ОСОБА_4 у гаражний кооператив «Дзержинець», а коли виїжджав разом з останнім, то відчув удар з правої сторони автомобіля. Після цього з водійських дверей автомобіля «М 2140» вийшов ОСОБА_1 і почав кричати та називати величезні суми за ремонт. Його знайомий ОСОБА_4 , помітивши, що ОСОБА_1 п`яний, порекомендував йому викликати поліцію. По приїзду працівників поліції ОСОБА_1 спочатку відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння, а потім пройшов і тест показав наявність в нього алкоголю. При цьому свідок підтвердив, що на момент ДТП в автомобілі «М 2140» також знаходився свідок ОСОБА_2 , який перебував поруч під час оформлення матеріалів і зазначав працівникам поліції, що це він був за кермом, а не ОСОБА_1 .

Вислухавши учасників процесу, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, давши відповідну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, приходжу до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю з таких підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами ст. ст. 7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП визначено, що посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП покладає обов`язок на посадову особу при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Системний аналіз положень ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП дає підстави дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Так, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, у справі «Маліга проти Франції» ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Згідно із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Положеннями ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Відповідно до ч. 6 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Однак з досліджених матеріалів справи встановлено, що працівниками поліції одним із свідків огляду було залучено водія ОСОБА_3 , який був безпосереднім учасником дорожньо-транспортної пригоди, а другим свідком пасажира та знайомого водія ОСОБА_3 - ОСОБА_4 .

Наведені вище обставини викликають обґрунтовані сумніви щодо неупередженості цих свідків, зокрема з огляду на пояснення учасників судового засідання, що в свою чергу ставить під сумнів повноту й достовірність пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо суті та дійсних обставин інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, внаслідок чого оцінюються критично та не можуть бути визнані допустимими доказами в підтвердження його вини.

Водночас згідно із копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 409966 від 05.04.2020 року, складеного відносно водія ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, останній не дав дорогу автомобілю «М 2140», державний номер НОМЕР_1 , який рухався по ній з правого боку, внаслідок чого сталась ДТП. При цьому вказаний протокол не містить прізвища водія, який керував автомобілем «М 2140».

Крім того, переглядом відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції не встановлено факту керування автомобілем «М 2140» саме водієм ОСОБА_1 . Натомість відеозаписом підтверджуються пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , надані останніми в судовому засіданні. Разом з тим враховується наполегливість ОСОБА_1 , з якою він намагався отримати в голови гаражного кооперативу запис з камер відеоспостереження, що призвело до складання відносно нього протоколу за порушення громадського порядку Указані обставини свідчать про дійсність намірів ОСОБА_1 довести свою невинуватість в інкримінованому йому правопорушенні.

Із рапорту інспектора взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Андрієнко В. від 05.04.2020 року встановлено, що на місці дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 також заперечував факт керування автомобілем «М 2140», а вказали на нього зазначені вище свідки.

Разом з тим у матеріалах справи відсутні жодні докази щодо виконання поліцейськими вимог ч. ч. 1, 7 ст. 266 КУпАП з відсторонення водія ОСОБА_1 від керування автомобілем та передачі керування ним іншій уповноваженій особі, що ставить під сумнів законність подальших дій поліцейських, оскільки вони не узгоджуються з фактичними обставинами справи, за якими у винуватість ОСОБА_1 ставиться керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Сукупність наведених обставин свідчить про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки вони оформлені в такий спосіб, який викликає обґрунтовані сумніви щодо об`єктивності та повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому за вказаних фактичних даних дійти беззаперечного висновку про наявність вини ОСОБА_1 неможливо, оскільки викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості в частині встановлення вини останнього не підтверджені належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, обов`язок щодо збирання яких покладається на працівників поліції, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, тому що відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на все наведене вище, оцінивши зібрані в цій справі докази, приходжу до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу такого адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 279, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Ю.В. Онопченко