Справа № 587/744/20
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 червня 2020 рокусуддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М., розглянувши матеріали які надійшли від Сумського РВП ГУНП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Булгаков Краснодарського Краю, РФ, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 від 10.01.2020 року орган видачі 5926,
21.04.2020 року до Сумського районного суду Сумської області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Об`єктивна сторона складу правопорушення це система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону проступку; протиправне діяння (бездіяльність); шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав.
Постановою суду від 30.04.2020 року матеріали відносно ОСОБА_1 були направлені на доопрацювання до Сумського РВП ГУНП в Сумській області для усунення недоліків щодо надання окремих документів для підтвердження, що ОСОБА_1 являється суб`єктом інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Працівниками поліції було надано ряд документів на підтвердження перетину кордону ОСОБА_1 та копії рішень щодо забезпечення облаштування спеціальних закладів для організації обсервації, та рішення керівника робіт з ліквідації наслідків НС.
Відповідно до виписаних у ст. ст. 252, 254, 255 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення це - офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ 322817 від 15.04.2020 року не відповідає вимогам статей 256, 266 КУпАП, а тому є недопустимим доказом.
Так в протоколі зазначено, що 15 квітня 2020 року близько 19-50 годині в районі АПП «Юнаківка» ОСОБА_1 було запропоновано прослідувати до місця обов`язкової обсервації, на що він категорично відмовився, чим порушив п. 5 постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року зі змінами внесеними постановою КМ України № 262 від 08.04.2020 року.
При цьому не зрозуміло в чому полягає порушення п.5 постанови КМУ №211 від 11.03.20 року з відповідними змінами, оскільки не вказано, що ОСОБА_1 перетинав державний кордон, тобто не викладена суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Тобто на даний час, в протоколі про адміністративне правопорушення викладені обставини, які не відповідають обставинам справи, що були встановлені під час судового розгляду.
З наведеного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.
Таким чином, невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, позбавляє можливості з`ясувати всі обставини справи.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загальноправовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
А тому, керуючись ст. 247 ч. 1 КУпАП, суддя,-
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.М.Черних