Справа № 206/1256/20
Провадження № 3/206/658/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Грицаюк Н.М., при секретареві Норі І.С., за участю: захисника Фуркаленка Є.Л., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 185 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2020 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 .

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №294616 зазначено, що 19.03.2020 року приблизно о 15-40 год. по вул. Вольногірська,23 ОСОБА_1 не виконав законну вимогу співробітника поліції старшого лейтенанта Цуканова О.О. вийти з автомобіля для доставляння його в Самарський ВП для складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст.130 КУпАП. На неодноразові вимоги не реагував.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину не визнав та пояснив, що 19.03.2020 року він разом із другом знаходячись по вул. Вольногірська, сидів у авто, коли під`їхав автомобіль із співробітниками поліції. Один із поліцейських попросив його надати документи, що посвідчують особу. Його товариш, який разом із ним сидів у автомобілі, почав знімати на телефон співробітників поліції. Потім приїхали ще декілька екіпажів автомобілів із співробітниками поліції. Поліцейський на прізвище ОСОБА_2 почав його витягати з автомобіля, повідомив йому, що він затриманий. Він вийшов із автомобіля, на нього одягнули кайданки, відвезли до відділку поліції, де склали відносно нього протоколи про адміністративне правопорушення та відпустили.

ОСОБА_3 -захисник Фуркаленко Є.Л. в судовому засіданні просив закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зокрема з тих підстав, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження провини ОСОБА_4 та сама законна вимога поліцейського була безпідставною, оскільки провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 19.03.2020 року він знаходився на вул. Вольногірська,23 в м. Дніпрі, де неподалік в машині сидів ОСОБА_1 та його товариш. До цього автомобіля під`їхав екіпаж поліції, товариш ОСОБА_1 , що сидів у машині, почав знімати співробітників поліції на телефон, а ОСОБА_1 просили вийти з автомобіля. ОСОБА_1 не погоджувався, питав чому. Потім ОСОБА_1 витягли з автомобіля та надягнули на нього кайданки.

Так дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового процесу, суд давши їм оцінку в їх сукупності, прийшов до такого.

Відповідно до ст.ст.245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно до вимог ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП суду надані: протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №294616, рапорт працівника поліції та письмові пояснення свідка ОСОБА_6 .

Будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП суду не надано.

Проте сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими доказами, не є доказом доведеності провини ОСОБА_7 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

З метою перевірки показань ОСОБА_1 , суд вживав заходи щодо виклику з метою допиту в якості свідка: ОСОБА_8 , який складав протокол про адміністративне правопорушення.

Разом із цим, допитати зазначеного поліцейського в суді не виявилося можливим, оскільки останній не з`явився на виклик суду.

Також на запит суду не був наданий відеозапис фіксування подій, викладених у протоколі.

Таким чином, слід констатувати, що судом з метою перевірки показань ОСОБА_1 , були вжиті всі необхідні та можливі заходи щодо допиту працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення та був на місці події, а також відеозапису фіксації тих подій.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_9 , які долучені до матеріалів справи, перевірити які під час судового розгляду не надалося можливим. На переконання суду вказані пояснення жодним чином не можуть вплинути на вирішення справи, оскільки вказана особа у судовому засіданні не допитувалася та не попереджалася про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому його покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

До того ж у розумінні правової позиції висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року №489/4827/16а вбачається, що свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою, тому і рапорт який був складений поліцейським самарського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ДПП Охременка Р. не можна вважати доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Крім того, постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2020 року було закрито провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, тобто того правопорушення за для фіксування якого, як зазначено у дійсному протоколі, ОСОБА_1 не виконав законну вимогу працівника поліції вийти з автомобіля.

Отже, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, тоді як, виходячи з принципу змагальності сторін, саме держава, в особі уповноважених нею органів внутрішніх справ (Національної поліції), зобов`язана відповідними доказами довести перед судом винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд наголошує на тому, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, тому кваліфікація дій правопорушника за ст.185 КУпАП без доказової бази є грубим порушенням вимог закону.

Положеннями п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, виходячи з викладеного суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП, так як в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Керуючись п.1 ч. 1 ст.247, ст.ст.38,283,284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185КУпАП закрити, в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Грицаюк