15.05.2020
ЄУН № 337/1049/20
Провадження № 3/337/375/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Сидорова М.В., розглянувши в м.Запоріжжі справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи-підприємця, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ст. 44-3 КУпАП,

Права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП роз`яснені.

ВСТАНОВИВ:

20.03.2020 року до суду з Хортицького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ГР №050792 відповідно до якого: 19.03.2020 року о 16.57 годин у АДРЕСА_2 .Запоріжжя по вул.Лахтинській, 1, гр-ка ОСОБА_1 , будучи фізичною особою підприємцем, знаходячись у перукарні «Елена», не припинила роботу з надання послуг перукаря, чим порушила вимоги постанови Кабінету міністрів України №211 від 11.03.2020р. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді вину не визнала та пояснила, що 19.03.2020р. вона дійсно перебувала на робочому місці в перукарні «Елена», яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лахтинська, буд.1, де вона орендує робоче місце для надання послуг перукаря, однак в зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час послуги вона не надавала, клієнти в приміщенні перукарні були відсутні. Таким чином в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.44-3 КУпАП. Просить провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, 13.05.2020року до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких вона зазначає, що у вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення день та час вона не надавала послуги перукаря, а займалася прибиранням території у вказаному приміщенні та фактично будь-якої діяльності не здійснювала. Просить провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №050792 від 19.03.2020р. який складений старшим ДОП Хортицького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області старшим капітаном поліції Оніщук А.С.: ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р., без зазначення конкретного його пункту.

При цьому, підпунктом 3 п.2 постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020р. №211 , зі змінами, внесеними постановою КМУ від 16.03.2020р. №215, з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 року встановлено заборону роботи суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Суд, дослідивши вказаний протокол та додані до нього документи, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю будь-яких належних та достовірних доказів, що підтверджують здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності, яка передбачає приймання відвідувачів у приміщенні перукарні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка розташоване за адресою: м.Запоріжжя, вул.Лахтинська, буд.1, у період встановлення Кабінетом Міністрів України на усій території України карантину з забороною такої діяльності.

Так, доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст.62 Конституції України та ст.251 КУпАП, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Надаючи оцінку відомостям, що містяться в наданому протоколі про адміністративне правопорушення, суд вважає викладені у ньому дані такими, що ґрунтуються на припущеннях, оскільки до протоколу не надано жодних належних та допустимих доказів на їх підтвердження.

Так, крім протоколу серії ГР №050792 від 19.03.2020р. відносно ОСОБА_1 до матеріалів справи додано документи, на підставі яких складено зазначений протокол, які були досліджені судом, а саме:

- фототаблиця з 2 фотозображеннями;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 19.03.2020р.;

- рапорт ДОП Хортицького ВП ДВП в Запорізькій області Оніщук А.С. від 19.03.2020р.

Оцінивши вказані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що вони не доводять факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та її вину в ньому через наступне.

Так, фототаблицю з 2 фотозображеннями суд не приймає в якості належного та допустимого доказу на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , оскільки вказана фототаблиця та зображення на ній не містять жодних пояснювальних написів, зокрема дати, часу та місця здійснення фотофіксації, не зазначено технічний засіб, який використовувався для фіксації процесу огляду та його результатів, а також особу, яка здійснювала фотофіксацію. Відомості в протоколі про адміністративне правопорушення про долучення вказаних фотозображень до протоколу - відсутні.

Письмові пояснення ОСОБА_1 від 19.03.2020р. також спростовують факт вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 вказала на те, що вона дійсно перебувала в приміщенні перукарні, але клієнти у приміщенні перукарні були відсутні, вона клієнтів не обслуговувала.

Даних про діяльність перукарні в режимі прийому та обслуговування відвідувачів безпосередньо в приміщенні перукарні суду не надано.

Рапорт ДОП Хортицького ВП ДВП в Запорізькій області Оніщук А.С. від 19.03.2020р. містить відомості про складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП, але не є доказом її винуватості.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , зокрема пояснень свідків, які були безпосередніми відвідувачами перукарні під час дії заборони такої діяльності, інших свідків, належно оформлених фото та відеоматеріалів щодо реального функціонування перукарні тощо, до протоколу не додано.

Згідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Отже, оскільки працівниками поліції беззаперечно не доведено, що 19.03.2020 року о 16.57 год. за адресою: м.Запоріжжя, вул.Лахтинська, буд.1, ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність, зокрема діяльність з надання послуг перукаря у перукарні «Елена», яка передбачає приймання та обслуговування відвідувачів в приміщенні перукарні, то провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за 44-3 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст. 7, 9, 44-3, 247, 256, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя М.В. Сидорова