Справа № 481/356/20
Провадж.№ 3/481/236/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. Новий Буг

Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Ціпивко І.І, розглянувши матеріали, що надійшли від Новобузького відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

10 березня 2020 року водій ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України близько 20 год. 10 хв. в м. Новий Буг по вул. Софіївська Новобузького району Миколаївської області здійснював керування скутером, номерний знак відсутній та відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків.

У судові засідання, призначені на 30.03.2020 року та 23 квітня 2020 року ОСОБА_1 не з`являвся. Про дату, час та місце розгляду адміністративної справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно із ст.. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , суддя враховує, що останній був добре обізнаний з фактом складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, про що свідчить його підпис у протоколі. При цьому не був позбавлений можливості скористатися правовою допомогою адвоката для представництва його інтересів у суді. Крім цього, двічі отримував повідомлення суду про розгляд справи, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися до суду із відмітковю про отримання. А відтак наведене викликає обґрунтовані сумніви в добросовісності поведінки особи, що притягується до адміністративної відповідальності та свідчить про бажання останнього уникнути відповідальності, передбаченої законом.

Таким чином, зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає та вважає, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законодавством, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи стислість строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, що визначено ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 384445 від 10 березня 2020 року, ОСОБА_1 керував скутером, номерний знак відсутній, з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та незв`язна мова. Від проходження медичного огляду, в передбаченому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України та за що передбачена відповідальність статтею 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, положень п.4, 6, 7 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, п.8 розділу ІІІ «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 - огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Крім цього, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується письмовими пояснення ОСОБА_1 , що відпочивав з своїм товаришем та випив 300 грам пива «Арсенал» (світле), після чого сів за кермо скутера та поїхали в центр; письмовими свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили той факт, що ОСОБА_1 10 березня 2020 року відмовився від проходження медичного огляду в установленому законом порядку в медичному закладі та оглянутим відеозаписом, з якого вбачається, що інспектором було запропоновано ОСОБА_1 продути алкотест «Драгер», у зв`язку з виявленими в нього ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився продути алкотест та пройти медичний огляд на стан сп`яніння в найближчий лікарні.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

При обранні виду адміністративного стягнення, суд враховує характер та обставини адміністративного правопорушення, дані про особу, що вчинила адміністративне правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір», судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у розмірі 0.2 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 130 ч.1, 276-280, 283-285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Роз`яснити ОСОБА_1 :

- що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу;

- що згідно ст.308 КУпАП у разі несплати ним штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом, яким стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 гривень в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.І. Ціпивко