Номер провадження: 33/813/728/20
Номер справи місцевого суду: 509/1052/20
Головуючий у першій інстанції Кочко В.К.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 509/1052/20

Номер провадження: 33/813/728/20

Одеській апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участі секретаря судового засідання Бикової К.А.,

особи, які прийняли участь у судовому засіданні:

- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

- захисник адвокат Любчик Олег Миколайович,

- потерпілий ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП,

встановив:

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 28.02.2020 року о 16 год. 50 хв., по вул. Овідіопольська 1/10 у с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області в бік ж/м «Чорноморка», керуючи автомобілем «OPEL», реєстраційний номер НОМЕР_1 не дотримався безпечної дистанції з автомобілем «VOLKSWAGEN», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, що призвело до зіткнення, чим порушив вимоги п.13.1 ПДР України. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Судом першої інстанції мотивовано оскаржувану постанову тим, що в судовому засіданні ОСОБА_1 провину свою не визнав та обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження та були спростовані наданими поясненнями.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 21.05.2020 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.03.2020 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом першої інстанції не було повно та всебічно досліджено матеріали справи. Апелянт посилається на те, що до участі у справі його не було допущено, хоча в протоколі про адміністративне правопорушення він зазначений як потерпілий, тим самим судом було порушено його право на захист. Апелянт вважає, що оскільки зіткнення транспортних засобів відбулось в ліву задню частину автомобіля ОСОБА_2 , то виним у зіткненні є ОСОБА_1 .. Останнім не було дотримано вимог ПДР, щодо дотримання безпечної дистанції та не було вжито заходів щодо гальмування. Крім того вказує, що у протоколі та у схемі ДТП не зазначено гальмівний шлях водія ОСОБА_1 .. Апелянт зазначає, що відстань від перехрестя до точки зіткнення складає 27,3 м., що за умови дотримання належної швидкості ОСОБА_1 , дозволило б йому загальмувати.

Посилаючись на такі доводи ОСОБА_3 просить постанову суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нову постанову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Любчик М.О. у судовому засіданні заперечували проти апеляційної скарги. Просили у задоволенні апеляційної скарги відмовити. Постанову суду першої інстанції просили залишити без змін.

22.06.2020 року у судому засіданні було задоволено клопотання ОСОБА_2 про витребування матеріалів справи№509/1054/20 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Зазначена у попередньому абзаці справа надійшла до Одеського апеляційного суду 06.07.2020 року.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи № 509/1052/20, та матеріали справи № 509/1054/20, заслухавши пояснення/заперечення осіб, які прийняли участь у розгляді справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи висновок щодо невинуватості ОСОБА_1 суд першої інстанції зазначає, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження.

Згідно ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п.13.1 ПДР, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Безпечною дистанцією відповідно до п. 1.10 ПДР, є відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо дотримання правил дорожнього руху ОСОБА_1 під час вищенаведеної дорожньо транспортної пригоди, а саме, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, органи поліції прийшли до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. п. 13.1 ПДР, однак згідно матеріалів справи та схеми дорожньо-транспортної пригоди, пояснень, водій ОСОБА_1 рухався по головній дорозі вул. Овідіопольській з дозволеною швидкістю руху 58 км/год., однак у зв`язку з тим, що водій автомобіля «VOLKSWAGEN» стрімко виїжджаючи з другорядної дороги вул. Малинової не надав переваги в русі, тому ОСОБА_1 був змушений стрімко гальмувати, в результаті чого відбулось зіткнення.

Відповідно до п.16.12 ПДР правилами поведінки на нерегульованому перехресті передбачено, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

З даних обставин прослідковується, що зіткнення відбулось саме по полосі руху на вул. Овідіопольській неподалік від перехрестя, тобто причиною ДТП став виїзд автомобіля з другорядної дороги на головну.

Згідно з досліджених матеріалів справи, які були витребуванні з Овідіопольського районного суду Одеської області, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності, накладено штраф в розмірі - 340 грн.. Постановою Одеського апеляційного суду від 19 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року залишено без змін.

Вказані судові рішення мотивовані тим, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається порушення правил п. 16.12 ПДР, щодо ненадання переваги в русі автомобілю ОСОБА_1 , оскільки перевагу в русі мав водій на головній дорозі.

Враховуючи вищенаведене, надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги ОСОБА_2 , апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає. Апелянтом не надано доказів на спростування встановлених судом апеляційної інстанції обставин скоєння ДТП.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що постанова Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, підлягає скасуванню, а ОСОБА_1 необхідно визнати винним у скоєнні вищенаведеного адміністративного правопорушення, є безпідставними.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін