Справа №204/3925/20
Провадження №3/204/2389/20
ПОСТАНОВА
іменем України

06 липня 2020 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Книш А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, майор ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника командира ракетного артилерійського дивізіону з морально-психологічного забезпечення бригадної артилерійської групи військової частини, в порушення ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, а саме 25 травня 2020 року, без поважних причин подав декларацію перед звільненням суб`єкта декларування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП. Відповідно до витягу з наказу Міністерства оборони України, командира військової частини НОМЕР_1 від 30 жовтня 2018 року №296 майора ОСОБА_1 , заступника командира зенітного ракетно-артилерійського дивізіону з озброєння військової частини, звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 20 жовтня 2018 року №214 у запас, відповідно до ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» п. «к» п. 2 ч. 5 (які проходять військову службу за контрактом, дію якого було продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не виявили бажання продовжити військову службу під час дії особливого періоду), вважати таким, що здав справу 30 жовтня 2018 року. З 30 жовтня 2018 року виключили зі списків особового складу частини і усіх видів забезпечення. Таким чином, ОСОБА_1 , згідно п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є військовою посадовою особою, а отже на нього розповсюджується обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції». Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції встановлено, що ОСОБА_1 опублікував щорічні декларації суб`єкта декларування за 2016 та 2017 роки 10 березня 2017 року та 27 січня 2018 року у строк, визначений законом, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 з Законом України «Про запобігання корупції», а саме з розділом фінансового контролю, порядком роботи реєстру та його вміння користуватися ним при заповненні та подачі декларації.
У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, свою вину визнав.
Прокурор Дичко С.М. у судовому засіданні підтримав обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України», визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Частиною 1 статті 45 Закону України Про запобігання корупції визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов`язані подати декларацію, зокрема є формулювання «щорічно до 1 квітня». Разом з тим у випадках, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі.

Отже, відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 мав подати декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями при звільненні, однак у протоколі не зазначено, яким нормативно-правовим актом передбачено саме термін подачі декларації при звільненні.

Враховуючи викладене, у справі підлягають застосуванню положення ст. 62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Суддя: