г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1824/20
Номер провадження 3/213/670/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого машиністом ПАТ "ІнГЗК", який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 412489 від 01.05.2020 року (далі - Протокол про адміністративне правопорушення), водій ОСОБА_1 01.05.2020 року о 01 годині 33 хвилини в м. Кривий Ріг по вул. Ніколозельскій керував транспортним засобом «ВАЗ 2101» днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан алкогольного сп`яніння пройти у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.130 КУпАП. Нагрудні відеореєстратори ВС № 0156, ВС 00256.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, згідно Протоколу про адміністративне правопорушення про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його особистий підпис в протоколі, клопотання про відкладення розгляду справи не надавав. За таких обставин вважаю за можливе розглянути справу у його відсутність, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, давши їм належну та всебічну оцінку у сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наступними підставами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування особою транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, судом було встановлено, що 20.01.2020 року відносно водія ОСОБА_1 було складено вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення за порушення пункту 2.5 ПДР України, а саме: водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці; огляд на стан алкогольного сп`яніння пройти у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.130 КУпАП. Нагрудні відеореєстратори ВС № 01516, ВС № 01756, ВС 00256.

В адміністративному протоколі в графі щодо пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначено "відмовився".

Перевіряючи наявність обставин, які викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення тими доказами, які додані до матеріалів справи приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не підтверджується жодним доказом.

Законодавство, яким у своїй діяльності повинна керуватись поліція.

Так, відповідно до статті 3 Закону України "Про національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України,міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про національну поліцію", поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 7 Закону України "Про національну поліцію", під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 3 розділу І зазначеної Інструкції визначає, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно пункту 6 розділу І зазначеної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно пункту 7 розділу І зазначеної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення

Виходячи зі змісту вищевказаних вимог Інструкції, поліцейський повинен самостійно на місці зупинки транспортного засобу встановити наявність чи відсутність ознаків стану сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого) у водія транспортного засобу, у разі їх встановлення вони повідомляються водію та виступають законною підставою для проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я.

Так, до матеріалів справи доданий відеозапис з відереєстратора (боді-камери) інспекторів поліції, а саме, на ДВД носію містяться дванадцять відеофайлів (останні три цифри в найменуванні кожного відеофайлу відповідно - ...401, ...433, ...435, ...437, ...438, ...439, ...441, ...445, ...446, ...447, ...448, ...450). Вивчивши склад зазначених відеозаписів знаходжу, що обставини, викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження - відсутні докази того, що 01.05.2020 року о 01 год. 33 хв. за кермом транспортного засобу ВАЗ 2101 НОМЕР_1 знаходився гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (взагалі відсутні докази встановлення його особи), відсутні докази виявлення у гр. ОСОБА_1 зазначених в адміністративному протоколі ознак алкогольного сп`яніння, відсутні докази роз`яснення гр. ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та статті 268 КУпАП, відсутні докази того, що гр. ОСОБА_1 після повідомлення виявлених у нього ознак алкогольного сп`яніння відмовився на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці та в медичному закладі - вищевказаний адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 про відмову пройти огляд на стан сп`яніння на місці складено 01.05.2020 року о 02 год. 25 хв., згідно письмового Направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КП КПНД ДОР ОСОБА_1 направлявся до вказаного закладу 01.05.2020 року о 01 годині 45 хвилин, при цьому як видно з відеозапису (відеофайл ...447, Боді-камера DSJX301516_1516) явним є те, що поліцейський в цей же день - 01.05.2020 року але зовсім в інший час - о 03:09:45 пропонує невідомій особі (яку не видно на відеозаписі) "пройти огляд на місці".

За таких обставин судом не приймається до уваги зміст Протоколу як такий, що не підтвердився жодним доказом, надання яких покладається, згідно статті 251 КУпАП, на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. У свою чергу ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства". Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

З урахуванням вищенаведеного, спираючись на норми чинного законодавства та практику Європейського суду з прав людини суд знаходить, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є не доведеною, тому підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності немає за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 245, 251, 266, 268, 280, 283, 284, 285 КУпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В.Попов.