24.04.2020 Справа № 756/4386/20
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________________________
Унікальний №756/4386/20
Провадження №3/756/2308/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року м. Київ

суддя Оболонського районного суду м. Києва Диба О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, який надійшов від Оболонського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 443 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 06.04.2020 о 10 год.50 хв. гр. ОСОБА_1 в м. Києві по просп. Г.Сталінграда, 12, в приміщенні кафе «Кафетерій» здійснювала приготування та реалізацію кавових напоїв, чим порушила п.4.2 протоколу №17 від 23.03.2020 Постійної комісії з питань техногенно-екологічної небезпеки та надзвичайних ситуацій, тобто ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ст. 443 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Горбик С.В. вказав, що ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнає, зазначив про невірне формулювання інкримінованого правопорушення та на те, що ОСОБА_1 діяла в межах своєї робочої інструкції «Продавця продовольчих товарів» затвердженої ТОВ «Сільпо - Фуд» від 12.01.2018 та з дотриманням усіх санітарних та протиепідемічних вимог, які запровадженні в мережі супермаркетів «Сільпо» на виконання встановлених законодавчих обмежень.

Окрім того вказував на те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, тому жодного правопорушення не вчиняла.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини.

Відповідальність за ст. 443 КУпАП встановлена за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акта, тому формулюючи суть правопорушення вказівка на нормативний акт, вимоги якого порушені, є обов`язковою.

Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Статтею 1 указаного Закону визначено, що карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

За приписами ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2020 року) з 12 березня 2020 року на усій території України встановлено карантин.

Нормою пп. 8 п. 2 указаної постанови (в редакції, чинній станом на 06 квітня 2020 року) було заборонено з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім:

торгівлі продуктами харчування, пальним, деталями та приладдям для транспортних засобів та сільськогосподарської техніки, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, технічними та іншими засобами реабілітації, ветеринарними препаратами, кормами, пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом, добовим молодняком свійської птиці, засобами зв`язку та телекомунікацій, в тому числі мобільними телефонами, смартфонами, планшетами, ноутбуками та іншими товарами, що відтворюють та передають інформацію, в спеціалізованих магазинах, які обов`язково повинні мати прямі контракти з операторами зв`язку, за умови забезпечення персоналу (зокрема захист обличчя та очей) та відвідувачів засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, перебування в приміщенні не більше одного відвідувача на 10 кв. метрів торговельної площі, а також дотримання інших санітарних та протиепідемічних заходів;

Пунктом 4.2 протоколу №17 від 23 березня 2020 року Постійної комісії з питань техногенно-екологічної небезпеки та надзвичайних ситуацій встановлена заборона реалізації у торгових закладах алкогольних напоїв на розлив та приготування і продаж кавових напоїв на період карантину.

Пунктом 9 зазначеного вище протоколу визначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №409 «Про затвердження Типового положення про регіональну та місцеву комісію з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій» та Положення про Постійну комісію з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 03.05.2017 №519, рішення Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), прийняті у межах її повноважень, є обов`язковими для виконання органами державної влади та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, розташованими на території м. Києва.

З системного аналізу протоколу №17 від 23 березня 2020 року Постійної комісії з питань техногенно-екологічної небезпеки та надзвичайних ситуацій та постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» суд приходить до висновку про те, що заборона реалізації у торгових закладах алкогольних напоїв на розлив та приготування і продаж кавових напоїв на період карантину застосовується до суб`єктів господарювання різних форм власності, які розташовані на території м. Києва.

Дільничим офіцером поліції Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві Вінницьким О.В. інкриміновано ОСОБА_1 порушення п.4.2 Протоколу №17 від 23 березня 2020 року Постійної комісії з питань техногенно-екологічної небезпеки та надзвичайних ситуацій.

Згідно з ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці (ч. 2 ст. 55 ГК України).

ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, а є найманим працівником.

Таким чином, ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 443 КУпАП.

Доказів, які б спростовували висновки суду, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Такий комплекс передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 443 КУпАП, тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 7, 33, 443, 247, 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 443 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її винесення через Оболонський районний суд м. Києва;

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження;

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови..

Суддя: О.В. Диба