Провадження № 3/127/4912/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

При проведенні інспекційного відвідування Комунального некомерційного підприємства «Вінницька міська клінічна стоматологічна поліклініка» було виявлено, що директор закладу ОСОБА_1 протягом березня травня 2020 року, всупереч статті 141 Кодексу Законів про працю (далі КЗпП), не забезпечила контроль за працівниками щодо введення достовірного обліку виконуваної працівниками роботи, а саме в табелях обліку використання робочого часу за березень-травень 2020 року не обліковано кількість днів відсутності працівників на робочому місці, чим порушено частину другу статті 30 Закону України «Про оплату праці».

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення визнала та суду пояснила, що вона викликала усіх працівників на роботу, однак через введені карантинні обмеження, пов`язанні із транспортним сполученням, не всі працівники могли прибути до закладу. На сьогоднішній день усі недоліки виправлені.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною першою статті 41 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Статтею 141 КЗпП регламентовано, що власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Відповідно до положень частини другої статті 30 Закону України «Про оплату праці» роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 протягом березня травня 2020 року не забезпечила контроль за працівниками щодо введення достовірного обліку виконуваної працівниками роботи.

ОСОБА_1 в судовому засіданні дану обставину не заперечувала, надавши суду чіткі та послідовні пояснення. Крім того, обставини викладені у проколі про адміністративне правопорушення підтверджуються копією акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ВН 8464/1962/АВ від 22.06.2020 р. та копіями табелів обліку використання робочого часу.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого частиною першою статті 41 КУпАП, за ознаками порушення вимог законодавства про працю.

Разом з тим, суд враховує положення статті 22 КпАП, відповідно до яких при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Чинний КпАП не містить визначення малозначного правопорушення та відповідних вказівок на його ознаки. При цьому, суд вважає за доцільне звернути увагу на постанову Вищого адміністративного суду України від 14.12.2016 р. у справі К/800/17615/16, відповідно до якої у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Суд враховує, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, дії останньої не представляють суспільної небезпеки, не завдали та не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб, а тому є всі підстави відповідно до статті 22 КпАП, визнати вказане правопорушення малозначним та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Зі змісту частини другої статті 284 КпАП випливає, що при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 22, 184, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: