Справа № 446/30/20 Головуючий у 1 інстанції: Самсін М.Л.
Провадження № 33/811/611/20 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Гук І.І.,

потерпілого ОСОБА_2 ,

представника потерпілого адвоката Карпука А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Карпука А.С. на постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 лютого 2020 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 лютого 2020 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 320329 від 22.12.2019, 22.12.2019 о 15:16 год. на 33км+500м автодороги Львів-Радехів водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки Toyota Land Cruiser Prado 150, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який зупинився попереду.

На постанову судді представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Карпук А.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, адвокат Карпук А.С. просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді, оскільки такий пропущений з поважних причин.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, адвокат Карпук А.С. зазначає, що потерпілий ОСОБА_2 не був повідомлений про час та місце судового розгляду. Копію постанови потерпілому ОСОБА_3 не було надіслано, а в ЄДРСР постанова була оприлюднена лише 26 лютого 2020 року. Про прийняту постанову потерпілий дізнався лише 03 квітня 2020 року від страхової компанії, а з текстом постанови судді від 11 лютого 2020 року ознайомився 06 квітня 2020 року.

В апеляційній скарзі адвокат Карпук А.С. покликається на те, що пояснення ОСОБА_1 , надані ним в судовому засіданні, не відповідають дорожній обстановці, місцю зіткнення і взаємодії частинами обох транспортних засобів. Вважає, що ОСОБА_1 не дотримався вимог п.13.1, п. 12.1 та п. 12.3 ПДР, а тому здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 . Стверджує, що ОСОБА_2 не порушував правил дорожнього руху. У випадку небезпеки для руху, він належним чином зреагував та зупинив свій транспортний засіб. Вказує, що обстановка у даному місці свідчить, що дорожня розмітка чи дорожні знаки стосовно кількості смуг для руху в одному напрямку відсутні, а візуально дорога не дає можливість встановити ширину проїзної частини, а місце пошкодження автомобіля ОСОБА_2 , та сліди «юзу» від його автомобіля, доводять що останній діяв відповідно до ПДР.

Апелянт зазначає, що при дослідженні матеріалів справи суддя, не маючи спеціальних знань у сфері трасології та судової автотехніки, спростував усі зафіксовані доказами факти лише поясненнями правопорушника.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали. У суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що він 22 грудня 2019 року близько 15 год. 15 хв. рухався автодорогою Львів-Радехів-Луцьк. Біля с. Руда проходила хресна хода, а тому рух був ускладнений. Стверджує, що водій ОСОБА_1 , який керував автомобілем Opel Vectra, перешкоджав руху його автомобіля, зганяючи його в кювет. Він, щоб не з`їхати в кювет, виїхав на дорогу (смугу руху) ОСОБА_1 та частково на зустрічну смугу руху та зупинився. Після того вийшов з машини, щоб з`ясувати у ОСОБА_1 його дії, після чого ОСОБА_1 натиснув на газ та здійснив зіткнення з його автомобілем.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Гук І.І. апеляційну скаргу заперечили.ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції пояснив, що 22.12.2019 рухався автодорогою Львів-Радехів. У цей час на даному відрізку дороги проходила похоронна процесія, внаслідок чого утворився ускладнений рух і він на власному автомобілі рухався в потоці машин довжиною кількасот метрів зі швидкістю приблизно 5 км/год. Раптово у праве дзеркало заднього виду він побачив білий автомобіль марки Toyota Land Cruiser Prado 150, який рухався узбіччям у попутному напрямку. Оскільки дорога вузька, він, щоб запобігти зіткненню, подав йому звуковий сигнал, однак водій даного автомобіля об`їхав його по узбіччі, пригальмував і, відкривши водійські двері, щось прокричав на його адресу. Після чого водій здійснив різкий маневр з узбіччя ліворуч, повністю перекривши його смугу руху і фактично підставив свій автомобіль під удар. Він вжив усіх заходів, щоб уникнути зіткнення, а саме загальмував, однак це йому не вдалося. Після чого водій Toyota Land Cruiser Prado 150 вийшов з автомобіля і спробував відкрити двері його автомобіля, далі він почав наносити удари кулаками по водійському боковому склі його автомобіля, погрожуючи йому.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні апеляційного суду пояснила, що того дня вона в якості пасажира їхала автомобілем Toyota Land Cruiser Prado 150. Поблизу с. Руда рух був ускладнений через хресну ходу. Автомобілі рухалися зі швидкістю 5 км/год. Вони зупинилися за потребою на узбіччі. Оскільки до повороту залишилося не більше 70 м, вони вирішили об`їхати колону автомобілів по узбіччю. Після того як вони минули біля 20 автомобілів, повернули вліво десь за 1 м перед автомобілем Opel Vectra.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження адвокату Карпуку А.М, слід поновити, а апеляційну скаргу - залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи адвоката Карпука А.С. щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Справу було розглянуто судом першої інстанції у відсутності ОСОБА_2 й копію судового рішення останньому направлено не було.

Висновок судді про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 124 КУпАП, та закриття справи на підставі п.1 ст. 247 КУпАП є правильним та відповідає фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, неповноту з`ясування обставин і неправильне застосування закону є безпідставними, й апеляційний суд їх до уваги не бере.

Висновок судді про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, зокрема:

даними в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій поясненнями ОСОБА_1 ;

схемою місця ДТП , яке відбулося 22.12.2019 на автодорозі Львів-Радехів-Луцьк, 33 км ± 500 м;

письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 про те, що 22 грудня 2019 року близько 15 год. 15 хв в якості пасажира автомобіля Opel Vectra, рухалися автодорогою Львів-Радехів-Луцьк у напрямку м. Львова. Поблизу с. Руда Камянка-Бузького району Львівської області утворився затор у зв`язку з ритуальною ходою, а тому автомобілі рухалися повільно за пішою ходою. У правому вікні вона побачила автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado 150», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався узбіччям праворуч від автомобіля, у якому вона перебувала. Даний автомобіль випередив їх на ходу та прокричав щось у їх бік. Після цього він продовжив рух по узбіччю і різко повернув ліворуч без включення сигналу повороту, намагаючись перекрити їм дорогу. У цей момент відбулося зіткнення. Після цього водій автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado 150», реєстраційний номер НОМЕР_2 вийшов зі своєї машини і намагався відкрити силою водійські двері автомобіля, у якому вона знаходилася.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поставлено в провину порушення вимог п.12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху. Відповідно до п.12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Оцінюючи докази при перегляді справи їх сукупності, а саме: пояснення ОСОБА_1 схему місця ДТП, яка сталася 22.12.2019 на автодорозі Львів-Радехів-Луцьк, 33 км ± 500 м, письмові пояснення свідка ОСОБА_6 , письмові пояснення та пояснення, дані у суді апеляційної інстанції свідка ОСОБА_5 , фототаблиці з місця ДТП, апеляційний суд дійшов висновку про те, що водій автомобіля Opel Vectra ОСОБА_1 врахував дорожню обстановку, оскільки через першкоду для руху (похоронну процесію) на даному відрізку дороги рух був сповільнений, він рухався у потоці машин із безпечною швидкістю 5 км/год із дотриманням безпечного інтервалу з автомобілем попереду. Оскільки ОСОБА_2 змінив напрямок руху та різко повернув вліво перед автомобілем Opel Vectra, це позбавило ОСОБА_1 можливості уникнути зіткнення.

За таких обставин підстав вважати, що водієм ОСОБА_1 були порушені вимоги п.12.1, п.13.1, дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху, немає.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Неповнота судового розгляду, яка, на думку апелянта, полягала у розгляді справи в його відсутності, усунута в ході апеляційного розгляду із забезпеченням участі в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_2 та його представника, й не вплинула на правильність висновків суду першої інстанції.

Твердження апелянта про те, що ДТП сталася з вини ОСОБА_1 є безпідставними.

Не знайшли свого підтвердження також доводи ОСОБА_2 про те, що дорожня обстановка в даному місці свідчить, що дорожня розмітка чи дорожні знаки стосовно кількості смуг для руху в одному напрямку відсутні, конфігурація дороги не дає можливість встановити ширину проїзної частини.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема схеми ДТП та фототаблиць, дорога на даному відрізку має двосторонній рух, по одній смузі шириною 4 м для руху в кожному напрямку з суцільною лінією дорожньої розмітки. Ширина узбіччя становить 1,75 м. При цьому, ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції повідомив, що неодноразово їздив цією дорогою, а тому вже обізнаний із її конфігурацією.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги й відсутність правових підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити представнику ОСОБА_2 - адвокату Карпуку Андрію Сергійовичу строк апеляційного оскарження постанови судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 лютого 2020 року.

Постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Карпука Андрія Сергійовича - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Стельмах