ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 569/6105/20

05 червня 2020 року

Суддя Рівненського міського суду Денисюк П.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 407498 від 01 квітня 2020 року о 17 год. 57 хв. в м. Рівне по вул. Кармелюка, 11, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 210930» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest № 6810 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 2419 від 01 квітня 2020 року, результат огляду становить 1,12 % проміле.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав, пояснив суду, що він не заперечує, що в той день він вживав алкогольні напої, однак транспортним засобом не керував, а лише сів у машину щоб забрати особисті речі, як до нього відразу підійшли працівники патрульної поліції і запропонували пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest № 6810, на що він погодився, оскільки вважав, що правил дорожнього руху не порушував.

Представник ОСОБА_1 адвокат Гарголь В.В. долучив до матеріалів справи клопотання про закриття провадження по справі, на обґрунтування клопотання пояснив, що порушено та не доведено основну складову частини ст. 130 КУпАП а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що працівники поліції подали до суду відеоматеріали, на яких зазначено, що ОСОБА_1 стоїть поблизу автомобіля поліції. Керування транспортним засобом відсутнє, свідки, які були залучені працівниками поліції можуть підтвердити лише факт проходження ОСОБА_1 медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, підтвердити факту керування ОСОБА_1 автомобілем не можуть. Просив закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердив покази ОСОБА_1 , суду пояснив, що ОСОБА_1 повернувся до машини забрати свої речі, папери, я був поруч, тому можу підтвердити, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Суд заслухав пояснення ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 адвоката Гарголя В.В., свідка ОСОБА_2 , дослідив матеріали справи, оцінив їх в сукупності з іншими доказами, прийшов до висновку про необхідність закриття адміністративного провадження виходячи з наступного.

Приписами ст. 129 Конституції України, норми якої відповідно до ч. 3 ст. 8 - є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.53 Рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Смирнов проти України» від 15.10.2010 р., заява №38683/06; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява №29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Загальними принципами судочинства встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог, передбачених ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з"ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП обов`язковою ознакою складу вказаного правопорушення являється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що обставини, які викладені у протоколі, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Сукупністю належних та допустимих доказів не доведено той факт, що ОСОБА_1 керував 01 квітня 2020 року транспортним засобом марки «ВАЗ 210930» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Викладені в протоколі обставини адміністративного порушення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, об`єктивність показань ОСОБА_1 підтверджуються показами свідка ОСОБА_2 , з оглянутих відеозаписів, які містяться в матеріалах справи не видно факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, на запитання патрульних останній пояснив, що в машині перебувала особа, яка мала керувати автомобілем.

Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не заперечується, однак відсутні докази, що останній перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_2 та оглянутим відеозаписом.

Враховуючи досліджені обставини справи, суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 130, п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Головуючий суддя