Справа № 944/2724/20
Провадження №3/944/2088/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.08.2020 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П., адвоката Паленги Н.М., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 12 червня 2020 року, о 23 год. 50 хв., по вулиці Центральній 17 у с.Буда Яворівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «Опель Комбо» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), від продуву Драгера та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці чи в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил Дорожнього Руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, заперечив та пояснив, що 12 червня 2020року о 23 годині він перебував вдома, за адресою: АДРЕСА_1 , вечеряв, в цей час на подвір?я заїхав син на власному автомобілі, слідом за ним заїхав службовий автомобіль патрульної поліції. Він підійшов до поліцейських, які повідомили, що є підозра того, що транспортний засіб марки «Опель Комбо» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив наїзд на собаку та велосипедиста. Йому запропонували поїхати на місце події, де було встановлено, що автомобіль його сина не причетний до даної дорожньої пригоди. Після чого поліцейський запропонував йому пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу «Драгер», проте він відмовився.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оглянувши відеозапис із нагрудної камери спостереження поліцейського та дослідивши матеріали справи, слід прийти до наступного.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ст.251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами".

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особою, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно абз. 1 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №377039 від 13.06.2020 року, відеозаписом на CD-R диску із нагрудної камери спостереження поліцейського, який проводився в присутності двох понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд критично ставиться до пояснень правопорушника ОСОБА_1 відносно того, що не він керував транспортним засобом, та те що працівниками поліції фактично не було запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановлений законом спосіб, за допомогою алкотестера «Драгер» та вважає їх спробою уникнути адміністративної відповідальності, оскільки ці твердження суперечать матеріалам справи.

З долученого до матеріалів справи відеозапису події є зрозумілим, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_4 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі де в вголос було зачитано протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання приладу «Драгер Алкотест» в присутності двох понятих на місці зупинки та в медичному закладі. Щодо змісту протоколу ОСОБА_1 заперечень не висловлював, дії працівників не оскаржував, однак протокол отримати відмовився.

Працівниками поліції ОСОБА_1 була висловлена законна вимога про проведення огляду на стан сп`яніння, а саме з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року.

Отже, сам факт відмови від проведення тесту за допомогою алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України. При цьому, обставини самої відмови від проходження огляду повністю підтверджені самим ОСОБА_1 на відеозаписі, згідно якого останній пояснює що випив пиво та відмовляється від продуття прибору «Драгер» та їхати на огляд.

Обираючи ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, його ставлення до вчиненого та ступінь його вини.

З врахуванням вищенаведеного приходжу до переконання, що до правопорушника ОСОБА_1 доцільним буде обрати стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, а саме застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Вважаю, що дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями станом на 01.01.2020 року встановлена ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто стягненню підлягає судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України .

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

СУДДЯ Швед Н.П.