Справа №: 148/855/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Саламаха О.В. розглянув матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого, за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду 16.06.2020 надійшов адміністративний матеріал у якому зазначено, що ОСОБА_1 будучи відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абзацу другого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 засіданні зазначив, що несвоєчасно подав декларацію після звільнення за 2018 рік, однак на даний час сплили строки притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому просив застосувати положення ст. 38 КУпАП і закрити провадження у справі.

Прокурор у судовому засіданні обставини викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення підтримав, зазначивши про наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, просив суд визнати його винним у скоєнні адміністративного правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно наказу начальника ГУНП у Вінницькій області за № 78 о/с від 15.05.2018, ОСОБА_1 , звільнено за власним бажанням з посади старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Тульчинського ВП НВП ГУНП , з 17.05.2018 (а.с. 25).

Выдповыдно до пп. «з» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та зобов`язаний подавати декларації відповідно до цього Закону.

Частиною 2 статті 45 ЗУ «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, посадові особи органів державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 припинивши діяльність пов`язану з виконанням функцій держави, був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік у строк до 01.04.2019

Однак, вказана декларація ОСОБА_1 подана несвоєчасно, а саме 19.07.2019. Зазначені дані, також підтверджуються скріншотом веб-поталу https://public.nazk.gov.ua, на якому розміщено Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про вчинення адміністративного правопорушення (а.с.1 - 8), витяг з наказу начальника ГУНП у Вінницькій області за № 78 о/с від 15.05.2018, про звільнення ОСОБА_1 (а.с. 25), повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.03.2020 (а.с. 10 11), повідомлення начальника ГУНП у Вінницькій області від 11.04.2019 (а.с. 12), рапорт (а.с. 14 15, 32 - 36), декларацію ОСОБА_1 за 2018 рік (а.с. 16 18), встановлено, що своїми діями порушник вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З матеріалів справи встановлено, що посадовою особою органу поліції, яка склала протокол про вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією відносно ОСОБА_1 встановлено дату вчинення правопорушення - 01.04.2019, оскільки щорічна декларація подається у період з 00:00 год. 01 січня до 00:00 год. 01 квітня року, наступного за звітним роком.

Даний склад адміністративного правопорушення є закінченим саме з 01 квітня відповідного року.

В даному випадку днем вчинення адміністративного правопорушення, є саме 01.04.2019, а дворічний строк протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення закінчується 01.04.2021,

Разом з тим, зазначене правопорушення виявлено 11.04.2019, про що свідчить повідомлення начальника ГУНП у Вінницькій області, адресоване Національному агентству з питань запобігання корупції.

Таким чином, суд зазначає, що справа щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення надійшла до суду 16.06.2020, і призначена судом до розгляду в межах строків визначених ст. 277 КУпАП.

Однак, оскільки правопорушення виявлено 11.04.2019, шестимісячний строк, передбачений ч. 4 ст. 38 КУпАП, з моменту його виявлення, сплив 11.10.2019.

Відповідно до правового висновку Науково-консультативної ради при ВАСУ від 07.11.2017, пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права особи на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу.

Відтак, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається. Приписи ст. 247 КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження у справі, не вирішуючи при цьому жодних інших питань.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки на момент розгляду справи закінчився строк, передбачений ч. 4 ст. 38 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, щодо ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1, 9, 23, 38, 172-6, 247, 283 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого, за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, провадженням закрити, у зв`язку з спливом строку протягом якого можливе накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області О.В. Саламаха