Справа № 647/1468/20
№ провадження 3/647/1215/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2020 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Корсаненкової О.О.

за участі секретаря: Налиснік І.А.

особи, яка притягується до відповідальності: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Берислава Херсонської області адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новорайськ Бериславського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер не надано, за ст.124, ч.4 ст.130 КпАП України, суд

встановив:

До Бериславського районного суду Херсонської області з Бериславського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.4 ст.130 КпАП України, відносно ОСОБА_1 від 13.06.2020 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 13.06.2020 року близько 01-00 години він повертався до дому, біля свого будинку по вул АДРЕСА_2 він почав злазити з мотоциклу, проте був недостатньо обережний та впав з нього. Через деякий час ОСОБА_1 вирішив поїхати до лікарні, проте до цього вжив горілку, так як хотів зняти біль. Зранку за викликом з лікарні до нього приїхали працівники поліції та склали протоколи про адміністративні правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши адміністративні матеріали, судом встановлено наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №360119, ОСОБА_1 13.06.2020 року о 00-50 год. в с.Новорайськ по вул.30 років Перемоги, керував мотоциклом Mustang МТ-200, д/н НОМЕР_1 , не вибравши безпечної швидкості руху не впорався з керуванням в результаті чого впав з мотоциклу та зазнав незначних травм, т/з механічних пошкоджень. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1, 2.3.б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КпАП України.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №360118 зазначено, що ОСОБА_1 13.06.2020 року о 01-10 год. в АДРЕСА_3 .Новорайськ по вул. АДРЕСА_2 років АДРЕСА_2 , після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за його участю, вжив алкоголь до проведення медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 є Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст.130 КпАП України.

До обох протоколів додано пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з яких вбачається, що 13.06.2020 року о 06-32 год. на території лікарні в м.Бериславі, їх було запрошено в якості свідків для огляду водія ОСОБА_1 , який продув алкотестер Драгер №0590, на якому кількісний показник показав 0,73 проміле у видихаємому повітрі. Як пояснив ОСОБА_1 , що він випив 400 грам горілки після скоєння ДТП. Від підпису в протоколі та ознайомлення з протоколом відмовився в їх присутності.

Відповідно до результатів алкотестера та акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 має позитивний результат на стан сп`яніння 0,73 проміле.

Згідно із рапортом Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області від 13.06.2020 року, 13.06.2020 року о 02-31 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 13.06.2020 року о 02-28 год. за адресою с.Новорайськ, вул.30 років Перемоги, 38, потерпілий ОСОБА_1 впав з мотоциклу поблизу дома, діагноз, забій правого плеча, множинні садна. Доставлений до Бериславської ЦРЛ.

Відповідно до ст.7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено у ст.252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 КпАП України визначено, що порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою адміністративну відповідальність.

В п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 19.12.2008 року № 18 вказано, що суб`єктами адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, є пошкодження об`єктів, вказаних в цій статті.

За положеннями ст. 256 КпАП України, в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, має бути зазначено суть правопорушення. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.

Згідно із п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В порушення ст.256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №360119 не зазначено його обов`язкових ознак, а саме які саме механічні пошкодження отримав мотоцикл та яка шкода завдана його власнику, що є суттєвим порушенням.

Крім того, до протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, не додано доказів на підтвердження того, що дорожньо-транспортна пригода мала місце, механізму та обставин її виникнення, відсутня схема місця ДТП та інші відомості.

Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосуються складання протоколу за ч.4 ст.130 КпАП України. Пояснення будь-яких свідків на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, у матеріалах справи відсутні.

Разом із тим, протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним та беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з відсиланням на п.282 рішення у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey), згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02), Малофєєва проти Росії (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04), Карелін проти Росії (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 4 ст. 121 КпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, обставина що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищезазначене, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, а отже провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України.

Частиною четвертою статті 130 КпАП України (у редакції станом на 13.06.2020 року) визначено, що вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Зважаючи на те, що в ході судового розгляду не встановлено вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, у його діях також відсутній склад правопорушення, передбаченого за ч.4 ст. 130 КпАП України (у редакції станом на 13.06.2020 року, на момент вчинення правопорушення), а саме вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, у зв`язку з чим провадження у справі за цим протоколом також підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України.

Крім того, у зв`язку з набранням чинності з 01.07.2020 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2017 року, яким статтю 130 КпАП України викладено у новій редакції, дії, які інкримінуються ОСОБА_1 , а саме вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, не охоплюються положеннями ст.130 КпАП України, тобто адміністративна відповідальність за вищевказані дії вже скасована та накладання адміністративного стягнення законом не передбачено, що є підставою для закриття провадження у справі в порядку п.6 ч.1 ст. 247 КпАП України.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 124, 130, 247- 249, 251, 252, 280 КпАП України, суд

постановив:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч.4 ст. 130 КпАП України відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.

Постанова набрала законної сили __________ 2020 року.

Суддя О.О.Корсаненкова