1Справа № 335/5422/20 3/335/1353/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 серпня 2020 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., за участі секретаря судового засідання Шутіної Г.Ю., прокурора Гресь А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого начальником чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Запорізькій області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

30.06.2020 року в провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшли дві справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2020 року вищезазначені справи про адміністративні правопорушення були об`єднані в одне провадження, присвоєно об`єднаній справі єдиний номер № 335/5422/20, провадження 3/335/1353/2020.

За змістом протоколів про адміністративне правопорушення № 18/2020, № 19/2020, які складені 25.06.2020 року старшим оперуповноваженим в ОВС Запорізького управління ДВБ НП України капітаном поліції Азаровим В.С. відносно ОСОБА_1 останньому інкриміновано вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), які виразились у наступному.

07.11.2015 ОСОБА_1 склав присягу поліцейського на вірність Українському народові.

Згідно з наказом ГУНП в Запорізькій області від 10.05.2018 № 184 о/с ОСОБА_1 призначено начальником чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Запорізькій області (далі УОАЗОР ГУНП).

Згідно з Наказом Національної поліції України від 31.01.2018 № 84 о/с ОСОБА_1 присвоєне спеціальне звання майор поліції.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування, затверджено Законом України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VIII.

Так, 19.06.2019 на підставі вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України (затвердженого наказом МВС України № 893 від 07.11.2018), відповідно до наказу ГУНП в Запорізькій області № 758, було утворено дисциплінарну комісію у складі: Голови Начальника УОАЗОР ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції Малиги В.С., членів комісії начальника чергової частини УОАЗОР ГУНП в Запорізькій області майора поліції Резнікова М.Ю. та інспектора ВОД ГР УПД ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції Невілька Г.В., для з`ясування обставин неналежного інформування чергової частини УОАЗОР та керівництва ГУНП в Запорізькій області щодо події отримання тілесних ушкоджень поліцейськими Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області.

11.07.2019 складено висновок щодо результатів проведеного службового розслідування (підписаний ОСОБА_1 ), в якому з`ясовані обставини вищевказаної події та визначені порушення службової дисципліни співробітниками ГУНП в Запорізькій області щодо не інформування чергової частини УОАЗОР, керівництва ГУНП в Запорізькій області та чергової частини ДОАЗОР Національної поліції України.

Відповідно до складеного висновку видано наказ ГУНП в Запорізькій області від 12.07.2019 № 985, яким за порушення службової дисципліни, притягнуто до відповідальності та накладені стягнення, передбачені ст. 13 Дисциплінарного статуту національної поліції України, на співробітників ГУНП в Запорізькій області, а саме: старшого інспектора-чергового СРПП № 2 Василівського ВП Снісаря Б.М., начальника Василівського ВП Малюту В.П., заступника начальника управління-начальника ВІОС УКЗ Плахотного А.П., начальника УКЗ Мамчія О.І. та начальника відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ Вертегела Д.В.

Так само, в ході проведення вказаного службового розслідування було встановлено порушення службової дисципліни старшими інспекторами-черговими чергової частини УОАЗОР ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , але до відповідальності, передбаченої Дисциплінарним статутом Національної поліції України, останні притягнуті не були.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, керівник зобов`язаний у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого правопорушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника, так само, відповідно до ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни.

Виконавцем з підготовки наказу № 985 від 12.07.2019, виданого ГУНП в Запорізькій області (про притягнення до дисциплінарної відповідальності вищевказаних працівників ГУНП в Запорізькій області), зазначено ОСОБА_1 .

Відповідно до наданої ГУНП в Запорізькій області інформації ОСОБА_1 в період з 01.07.2019 по 12.07.2019 (період проведення службового розслідування та підготовки наказу № 985) перебував в черговій відпустці.

Згідно з посадовою інструкцією, начальник чергової частини УОАЗОР ГУНП в Запорізькій області є посадовою особою, має у підпорядкування підлеглих, наділений організаційно-розпорядчими та адміністративними функціями.

16.08.2019 відповідно до наказу Національної поліції України № 1562, врахувавши проведене службове розслідування дисциплінарною комісією ГУНП в Запорізькій області, встановлено безпідставне ігнорування скоєння дисциплінарних проступків старшими інспекторами-черговими чергової частини УОАЗОР ГУНП в Запорізькій області Колуповим С.Г. та ОСОБА_3 , яких за порушення службової дисципліни притягнуто до відповідальності та накладені стягнення, передбачені ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до листа, наданого ГУНП в Запорізькій області (№2868/3/01/И-20 від 17.06.2020) в період з 01.06.2019 по 31.12.2019 від співробітників УОАЗОР ГУНП в Запорізькій області не надходило повідомлень про виниклий реальний чи потенційний конфлікт інтересів при виконанні службових обов`язків.

Враховуючи викладене встановлено, що ОСОБА_1 погодився зі змістом необґрунтованого висновку перевірки стосовно діяльності своїх підлеглих, маючи особисту зацікавленість в проведенні службового розслідування та офіційно перебуваючи у відпустці, власноручно підписав його, при цьому матеріали не скерував до спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції, що передбачено ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», всупереч вимогам ч. 1 ст. 39, ч. 1 ст. 41, ч. 1 ст. 42 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до яких він, представляючи державу, повинен діяти неупереджено, незважаючи на приватні інтереси та виключно в її інтересах, а також компетентно, вчасно, результативно і відповідально виконувати службові повноваження та професійні обов`язки.

ОСОБА_1 , маючи приватний інтерес у своєму кар`єрному рості, матеріальному достатку та подальшому не притягненні його до будь-яких видів дисциплінарних стягнень, передбачених вимогами Дисциплінарного статуту Національної поліції України, не повідомив безпосереднього керівника, Національне агентство чи інший визначений законом орган, про виниклий конфлікт інтересів, під час виконання повноважень при проведенні службового розслідування, та шляхом підписання погодився із результатами проведеного службового розслідування, тобто прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Отже, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника чергової частини УОАЗОР ГУНП в Запорізькій області, діючи умисно, порушив вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, та адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав, пояснивши, що 18.06.2019 сталася подія щодо неналежного інформування чергової частини УОАЗОР та керівництва ГУНП в Запорізькій області про подію, внаслідок чого було видано наказ № 758 про призначення службового розслідування та утворено дисциплінарну комісію, до складу якої було включено і його.

Під час проведення службового розслідування комісією були опитані особи, які безпосередньо були причетні до не інформування про подію, яка сталася 18.06.2019, збиралися необхідні матеріали. В ході службового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 , який займав на той час посаду начальника ВІОС УКЗ ГУНП в Запорізькій області ввів в оману ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відсутності підстав для інформування про подію керівництва. При цьому, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неодноразово самостійно намагалися встановити всі обставини, які би свідчили про необхідність інформування про подію чергову частину Національної поліції України. З урахуванням встановлених обставини, виходячи із ступеня проступку, комісією було складено висновок із пропозицією обмежитись попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни відносно цих осіб.

У період проведення службового розслідування він перебував у щорічній відпустці, але відповідно до Положення про порядок проведення службового розслідування члени комісії наділяються окремими повноваженнями на час проведення того чи іншого службового розслідування і він весь період часу був задіяний у його проведенні. На час проведення службового розслідування його не відкликали із щорічної відпустки, оскільки на нього було покладено додаткові повноваження відповідно до Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України», і чинним законодавством не передбачено звільнення від виконання обов`язків члена дисциплінарної комісії у період щорічної відпустки.

За наслідками службового розслідування комісією складено висновок, який було надано на вивчення та погодження т.в.о. начальника ГУНП в Запорізькій області Гребенюку К.В.

Жоден із членів комісії не надавав окремих думок, всі погодилися саме на вжиття тих заходів, які викладені у висновку. Діючий на той час керівник ГУНП в Запорізькій області також затвердив висновок службового розслідування без жодних зауважень, після чого був виданий наказ про притягнення осіб до дисциплінарної відповідальності із застосування тих стягнень, які були запропоновані членами комісії.

По складеному ними висновку їх не притягали до дисциплінарної відповідальності, не будь-яких зауважень, стягнень до членів комісії не застосовували навіть після часткового скасування наказу про притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності. Жодного приватного інтересу при проведення службового розслідування та прийнятті рішення він не мав.

Зазначив, що він є безпосереднім керівником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак жодних наслідків для прямого керівника у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників особового складу не наступає.

Зазначив, що ним не приймалось жодних рішень, оскільки прийняття рішень про накладення дисциплінарних стягнень віднесено до компетенції начальника ГУНП. Висновок службового розслідування носить рекомендаційний характер.

Просив ухвалити рішення на розсуд суду у відповідності до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, посилаючись на те, що його вина у вчиненні даних правопорушень підтверджена в повному обсязі в ході судового розгляду, наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Дослідивши протоколи та докази, які містяться в матеріалах справ про адміністративне правопорушення, вислухавши прокурора, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд доходить висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частинами 1 та 2 ст. 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Предметом доказування у справі про притягнення особи до відповідальності за ст. 172-7 КУпАП є доведеність наявності ситуації, за якої приватна заінтересованість особи впливає на об`єктивність виконання ним службових чи представницьких повноважень, за якої існує можливість виникнення протиріччя між приватним інтересом особи і публічним, що може поставити під сумнів справедливість прийнятого рішення чи вчинення інших дій. Доведення достатніми доказами обставин чітко визначеної суперечності є обов`язковим для уповноваженої на складання протоколу про адміністративне корупційне правопорушення особи, оскільки відсутність доказів таких обставин свідчитиме й про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що 07.11.2015 ОСОБА_1 склав присягу поліцейського на вірність Українському народові.

Згідно з Наказом Національної поліції України від 31.01.2018 № 84 о/с ОСОБА_1 присвоєне спеціальне звання майор поліції.

Наказом ГУНП в Запорізькій області від 10.05.2018 № 184 о/с ОСОБА_1 призначено начальником чергової частини УОАЗОР ГУНП.

Відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та п. 1 примітки до ст. 172-7 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушень за цією статтею, як поліцейський.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, який затверджено Законом України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України» № 2337-VІІІ від 15.03.2018, визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Статтями 14-16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено порядок призначення службового розслідування та його проведення, порядок формування дисциплінарних комісій для проведення службових розслідувань та порядок проведення засідань дисциплінарної комісії, а також строки проведення службових розслідувань.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначений ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а види дисциплінарних стягнень ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

19.06.2019, на підставі вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України (затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 року № 893), відповідно до наказу начальника ГУНП в Запорізькій області № 758, утворено дисциплінарну комісію у складі: голови начальника УОАЗОР ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції Малиги В.С., членів комісії начальника чергової частини УОАЗОР ГУНП в Запорізькій області майора поліції Рєзнікова М.Ю. та інспектора ВОД ГР УПД ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції Невілька Г.В., для з`ясування обставин неналежного інформування чергової частини УОАЗОР та керівництва ГУНП в Запорізькій області, щодо події отримання тілесних ушкоджень поліцейськими Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області.

11.07.2019 за результатами проведеного службового розслідування, складено висновок щодо результатів проведеного службового розслідування, який підписаний всіма членами комісії, в тому числі і ОСОБА_1 , в якому викладені з`ясовані комісією обставини вищевказаної події та визначені порушення службової дисципліни співробітниками ГУНП в Запорізькій області щодо не інформування чергової частини УОАЗОР, керівництва ГУНП в Запорізькій області та чергової частини ДОАЗОР Національної поліції України.

Вказаний висновок службового розслідування затверджено т.в.о. начальника ГУНП в Запорізькій області Гребенюком К.В. 11.07.2019.

На підставі висновку службового розслідування, 12.07.2019 діючим на той час керівником ГУНП в Запорізькій області видано наказ № 985 про притягнення до дисциплінарної відповідальності та вжиття заходів, згідно з яким до осіб, в чиїх діях встановлено порушення службової дисципліни, застосовані дисциплінарні стягнення.

За змістом протоколів про адміністративне правопорушення, які складені відносно ОСОБА_1 , останньому інкриміновано вчинення корупційних правопорушень, які полягали у тому, що він не повідомив у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, під час виконання повноважень при проведенні службового розслідування та прийняття рішення за результатами службового розслідування відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , прямим керівником яких він є.

Як передбачено ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Як передбачено ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Згідно з п. 2 примітки до ст. 172-7 КУпАП під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватними інтересами особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Аналогічне визначення реального конфлікту інтересів міститься і у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», де розкривається зміст такого терміну як приватний інтерес, яким є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Виходячи із системного аналізу вказаних термінів, для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно чітко установити, що:

1) приватний інтерес наявний;

2) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням

3) така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Для встановлення ж наявності факту прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, у тому числі і для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно також встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, у чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного із зазначених фактів із цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено як у протоколі про правопорушення, пов`язане з корупцією, так і у судовому рішенні.

При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Як зазначено у протоколах про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинив інкриміновані йому правопорушення, усвідомлюючи, що проведене службове розслідування не є повним та об`єктивним, маючи власну зацікавленість та приватний інтерес у своєму кар`єрному рості, матеріальному достатку та не притягнення його до будь-яких видів дисциплінарних стягнень, передбачених вимогами Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Разом із тим, матеріали справ про адміністративне правопорушення не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що службове розслідування відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було проведено неповно та не об`єктивно. Зі змісту висновку службового розслідування встановлено, що комісією викладені встановлені в ході службового розслідування обставини, наявні обґрунтування, а також відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 19 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України, пропозиції щодо застосування того чи іншого виду дисциплінарного стягнення до кожної особи, яка за висновком комісії допустила дисциплінарний проступок.

Будь-яких відомостей про те, що членом комісії ОСОБА_1 було умисно спотворено або неповно висвітлено у висновку встановлені в ході службового розслідування обставини, в тому числі і щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , протоколи про адміністративне правопорушення не містять.

Відомостей про наявність окремих думок членів комісії, які проводили службове розслідування, ні висновок службового розслідування, ні матеріали справ про адміністративне правопорушення не містять.

Вказаний висновок службового розслідування без заперечень був затверджений діючим на той час керівником ГУНП в Запорізькій області Гребенюком К.В., який відповідно до розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, мав повноваження не погодитися із висновком службового розслідування та в межах установленого строку надати доручення голові та членам комісії щодо додаткової перевірки обставин, які раніше не були відомі або не були враховані під час проведення службового розслідування, а також щодо доопрацювання висновку службового розслідування.

Крім того, керівник ГУНП в Запорізькій області відповідно до наданих йому повноважень, за наслідками затвердження висновку службового розслідування, з урахуванням зібраних за результатами його проведення матеріалів мав право прийняти рішення, що могло відрізнятися від запропонованого дисциплінарною комісією. Разом із тим, у даному випадку, керівником видано наказ від 12.07.2019 про притягнення до дисциплінарної відповідальності, яким застосовані стягнення, які і були запропоновані членами комісії згідно висновку службового розслідування.

Вказаний наказ було погоджено керівниками управлінь та відділів ГУНП в Запорізькій області, в тому числі і начальником Запорізького управління ДВБ НП України, майором поліції, ОСОБА_6 , підлеглим якого в подальшому були складені протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .

За таких обставин суд вважає, що твердження у протоколах про необґрунтованість висновків службового розслідування, які в подальшому були погоджені керівником без зауважень, і на підставі яких керівником ГУНП в Запорізькій області було видано наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності та вжиття заходів, який, вже у подальшому був завізований без зауважень керівниками управлінь та відділів ГУНП в Запорізькій області, є безпідставними.

Сам по собі факт подальшого скасування наказом Національної поліції України від 16.08.2019 № 1562 наказу ГУНП в Запорізькій області від 12.07.2019 про притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині накладення дисциплінарного стягнення відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за м`якістю, не свідчить, що службове розслідування відносно цих осіб було проведено неповно та не об`єктивно, оскільки висновок службового розслідування, який був підписаний членами комісії, в тому числі і ОСОБА_1 , носить рекомендаційний характер, рішення (наказ від 12.07.2019) про притягнення тих чи інших осіб до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарних стягнень прийнято не ОСОБА_1 , а діючим на той час керівником ГУНП в Запорізькій області, який погодився із запропонованими комісією видами дисциплінарних стягнень в повному обсязі.

Крім того, матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 мав власну зацікавленість та приватний інтерес у результатах службового розслідування, оскільки не містять відомостей про те, що від результатів службового розслідування залежав його кар`єрний ріст, матеріальний достаток чи вирішення питання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності, або будь-який інший приватний інтерес.

Більш того, відомості про те, що, як після підписання висновку службового розслідування ОСОБА_1 , так і після часткового скасування Національною поліцією України наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та вжиття заходів від 12.07.2019 і застосування до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дисциплінарних стягнень у вигляді попередження про неповну службову відповідність, для ОСОБА_1 змінилися будь-які блага, в матеріалах справи відсутні.

Той факт, що ОСОБА_1 є прямим керівником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на думку суду, не є достатньою підставою, щоб дійти висновку, що при проведенні службового розслідування ОСОБА_1 діяв в умовах реального конфлікту інтересів, та за вказаних умов прийняв рішення, підписавши висновок службового розслідування, оскільки в ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення не знайшов свого підтвердження факт наявності приватної заінтересованості ОСОБА_1 у результатах службового розслідування, яка б, до того ж, вплинула на об`єктивність складеного ним у складі дисциплінарної комісії висновку.

Суд також вважає необґрунтованими посилання у протоколі на те, що відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни, що на думку прокурора свідчить про зацікавленість ОСОБА_1 у не притягненні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності, оскільки як встановлено з висновку службового розслідування, комісією визнано факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порушили службову дисципліну, що виразилось у несвоєчасному інформуванні про подію за участю особового складу Василівського ВП начальника ГУНП, Запорізького управління ДВБ НПУ та чергової частини ДОАЗОР НПУ, але з урахуванням встановлених обставин комісія дійшла висновку про можливість застосування до них ч. 11 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Судом встановлено, що приймаючи участь у службовому розслідуванні, відповідно до наказу ГУНП в Запорізькій області № 758 від 19.06.2019, ОСОБА_1 діяв у складі дисциплінарної комісії, висновок службового розслідування прийнято колегіально без внесення окремих думок, докази того, що при складанні та підписанні висновку за результатами проведеного службового розслідування ОСОБА_1 будь-яким чином впливав на членів дисциплінарної комісії, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять, і такі обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Посилання у протоколах про адміністративне правопорушення, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні корупційних правопорушень, на те, що він у період проведення службового розслідування перебував у щорічній відпустці, суд вважає необґрунтованими, оскільки призначення членів дисциплінарної комісії для проведення службового розслідування не входить до його компетенції, а є прерогативою керівника ГУНП в Запорізькій області.

Крім того, в ході судового розгляду справи ОСОБА_1 пояснив, що він під час своєї щорічної відпустки продовжував виконувати повноваження члена дисциплінарної комісії, оскільки вимогами чинного законодавства не передбачено увільнення працівника поліції від виконання додаткових повноважень, як члена дисциплінарної комісії, на період щорічної відпустки. Ці доводи ОСОБА_1 також не були спростовані прокурором під час розгляду справи.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що у протоколах про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 ставиться у вину те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були притягнуті до дисциплінарної відповідальності, передбаченої Дисциплінарним статутом Національної поліції України, а також, що ОСОБА_1 безпідставно проігнорував вчинення вказаними особами дисциплінарних проступків.

Разом із тим, відповідно до положень чч. 14 ст. 20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом. Міністр внутрішніх справ України уповноважений застосовувати дисциплінарні стягнення, визначені цим Статутом, до заступників керівника Національної поліції України та порушувати перед Кабінетом Міністрів України питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності керівника Національної поліції України. Керівник Національної поліції України уповноважений застосовувати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, до всіх поліцейських. Інші керівники застосовують дисциплінарні стягнення в межах повноважень, визначених керівником Національної поліції України.

В матеріалах справ про адміністративні правопорушення відсутній відповідний наказ керівника Національної поліції України, яким би ОСОБА_1 було уповноважено застосовувати дисциплінарні стягнення до підлеглих працівників, зокрема до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . В процесі розгляду справи судом з`ясовано, що такими повноваженнями наділений саме начальник ГУНП в Запорізькій області. Таким чином, вищезазначені посилання у протоколах на ігнорування ОСОБА_1 дисциплінарних проступків та не притягнення вказаних осіб до відповідальності, є неспроможними.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що у даному випадку є недоведеним факт наявності у діях ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, що обумовлює відсутність події і складу адміністративних правопорушень, передбачених чч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, а тому відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 34, 35, 36, 172-7, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Вступна та резолютивна частини постанови ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 3 серпня 2020 р.

Повний текст постанови виготовлено 6 серпня 2020 р.

Суддя А.В. Шалагінова