Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/189/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Лях М. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2020 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 01.02.2020 року близько 22 год. 00 хв. по вул. Тесленка в сел. Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області керував автомобілем ВАЗ 2108 номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу алкотестер "Drager", результат аналізу позитивний 1, 31 % проміле в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , пояснення яких додані до матеріалів справи.

Крім того, 20.03.2020 о 07 год. 37 год. по вул. С.Кохна в сел. Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив правила 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу алкотестер "Drager", результат аналізу позитивний 1,14% проміле, в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , пояснення яких додані до матеріалів справи.

Своє рішення суд мотивував тим, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 032621 від 20.03.2020 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 032597 від 01.02.2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , результатами тестування ОСОБА_1 за допомогою приладу алкотестер "Drager" та відеозаписами, яким зафіксовано керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та продув приладу алкотестер "Drager".

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанов суду та скасувати постанову районного суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в протоколі не зазначено дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення, в протоколах як від 01.02.2020 року, так і від 20.03.2020 року не наведені докази його вини у вчиненні ним інкримінованого правопорушення, не зазначені ознаки алкогольного сп`яніння. Крім того, перевірка на стан сп`яніння не може слугувати доказом, оскільки проведена виробом медичного призначення, щодо якого відсутня інформація щодо його державної реєстрації. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що при перевірці стану сп`яніння використовувався новий мундштук. Крім того, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відсутні його пояснення. Крім того, протокол не містить відомостей про додатки до протоколу та про роз`яснення особі, що притягається до відповідальності вимог статей 55, 56 Конституції України та його прав, передбачених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В судове засідання, яке відбулося 14 квітня 2020 року не з`явився, оскільки був хворий з температурою 38 градусів. Вважає, що строк подачі апеляційної скарги пропустив з поважних причин, оскільки він не був присутнім в судовому засіданні, а копію постанови отримав 16 квітня 2020 року.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 та його захисник Чернов С.І.. не були присутні 14.04.2020 під час винесення постанови по справі в суді першої інстанції. ОСОБА_1 вказану постанову суду, згідно розписки, отримав 16.04.2020, тому десятиденний строк на оскарження постанови, виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слід рахувати з моменту отримання її копії, тобто з 16.04.2020 року. Суд вважає за необхідне прийняти подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу до розгляду, поновивши йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Даних вимог закону суд першої інстанції дотримався частково.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за епізодом, який мав місце 01.02.2020 року (протокол серія БД №032597), суд першої інстанції належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали, безпосередньо не допитав свідків, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, та передчасно прийшов до висновку про винуватість останнього.

За змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вказана норма закону більш детально відображена у п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року, відповідно до якого огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, які затверджені управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій, в інших закладах охорони здоров`я проведення вказаного огляду заборонено.

Для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я, відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП та п. п. 7, 8 Інструкції, є три підстави: 1) незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу; 2) незгода водія з його результатами; 3) скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

Лише чітке дотримання вказаної вище процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення вказаного огляду.

Відповідно до вимог п.10 Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Згода водія з результатами огляду, який був проведений поліцейським з використанням технічних засобів, повинна бути оформлена належним чином, оскільки тягне за собою певні правові наслідки.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що від наявності згоди водія з результатами огляду поліцейським залежить чи можливо використовувати їх як допустимий доказ по справі чи він буде визнаний недійсним, оскільки необхідно проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Перегляд відеозапису, файл №23803__0001А, наявного в матеріалах справи дозволяє встановити ту обставину, що 01.02.2020 на місці зупинки транспортного засобу ВАЗ 2108 номерний знак НОМЕР_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився у відсутності одного із свідків, пояснення яких долучені до матеріалів адміністративної справи, що ставить під сумнів допустимість вказаних доказів.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено роздруковану квитанцію про результат проведення тесту за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», результат якого становить 1.31 % ( а.с.19).

Апеляційний суд вважає, що вищевказана квитанція підтверджує тільки факт проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» та свідчить про те, що внаслідок такого огляду було отримано конкретний результат тесту, який може бути використаний як допустимий доказ за умови, що особа, стосовно якої його проведено погоджується з вказаним результатом.

Отже, акт огляду особи на стан сп`яніння є документом, який засвідчує факт встановлення стану сп`яніння водія та на підставі такого документу орган, який розглядає справу, встановлює дані та обставини, які мають істотне значення для правильного її вирішення.

Перевіркою матеріалів справи встановлено відсутність Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів 01.02.2020 стосовно ОСОБА_1 .

Відсутність акту огляду не дозволяє суду прийти до висновку про те, що ОСОБА_1 після проходження огляду за допомогою технічного засобу на приладі «Драгер» повністю погодився з встановленими результатами.

Наявність роздруківки на паперовому носії результатів застосування приладу «Драгер» не дає підстав для висновку про згоду водія із результатами огляду.

При цьому, якщо водій транспортного засобу після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським не погоджується з результатом такого огляду, однак відмовляється проходити відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладах охорони здоров`я, то його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

У наявному у справі протоколу про адміністративне правопорушення від 01.02.2020 та відеозаписі із бодікамер поліцейських 01.02.2020 встановлено, що ОСОБА_1 не був згодний із результатами огляду та не погодився на доставлені його до лікарні для огляду.

Недоставлення водія, який не був згідний із результатами огляду на місці, до закладу охорони здоров`я для проведення огляду є порушенням встановленої Законом ч.3 ст.266 КУпАП, процедури огляду водія на стан сп`яніння та, згідно Закону ч.5 ст.266 КУПАП, має наслідком її недійсність.

Крім того, ОСОБА_1 надано копії листа непрацездатності серії АДФ №430378 від 28.01.2020 року, виданий останньому про те, що останній дійсно з 28.01.2020 по 4.02.2020 перебував на лікарняному та у зв`язку з поганим самопочуттям вживав лікарські препарати.

Таким чином, як убачається з матеріалів справи та даних відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції від 01.02.2020, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився працівниками поліції по-перше, за відсутності одного свідка, по-друге,акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не складався, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, а тому такий огляд є недійсним.

Суд першої інстанції не звернув увагу на зазначені порушення вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яку затверджено наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Апеляційний суд неодноразово наголошував на тому, що відсутність акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та неможливість встановити наявність згоди водія з результатами проведеного поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу свідчить про істотне порушення вимог ст.266 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Враховуючи, що під час розгляду справи було встановлено, що огляд на стан сп`яніння був проведений в порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Викладені вище обставини у їх сукупності свідчать про те, що твердження ОСОБА_1 про його незгоду із результатами огляду, проведеного 01.02.2020 на місці зупинки поліцейськими, не спростовані наявними у справі доказами, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на його користь (ст.62 Конституції України).

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП, яке мало місце 01.02.2020 (протокол серія БД №032597), не доведена поза розумним сумнівом, а тому апеляційну скаргу в цій частині слід задовольнити, а постанову судді в цій частині скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При цьому приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційних вимог щодо скасування постанови суду від 14 квітня 2020, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце 20.03.2020 (протокол серія БД №032621), апеляційний суд виходить з того, що згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Згідно п.6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №032621 від 20.03.2020 року (а.с.2), результатом алкотестеру «Драгер» (а.с.1), згідно якого результата 1,14% проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), відеозаписом з нагрудної камери, файл з назвою «Продуття драгера», з якої вбачається, що ОСОБА_1 погодився та пройшов огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків (а.с.10).

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, такими, що розкривають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на що, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про наявність в діях останнього правопорушення, за яке він притягнутий судом першої інстанції.

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.

Посилання ОСОБА_1 на незаконність застосування приладу «ALCOTEST 6810» у зв`язку з тим, що огляд проведений виробом медичного призначення, щодо якого відсутня інформація про його державну реєстрацію є не обґрунтованими.

Так, наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29.12.2014 року №1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення №43 зазначеного переліку це газоаналізатори «Drager Alcotest», реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.

Окрім того, газоаналізатори «Drager Alcotest» сертифіковані Міністерством економічного та торгового розвитку України за №UA-МІ/1-96-2014 від 01.09.2014 року та відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію №14455/2014 газоаналізатори «Drager Alcotest» внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення МОЗ України, і дозволені для застосування на території України.

Отже, газоаналізатор «Drager Alcotes», який був застосований працівниками поліції для огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, дозволений МОЗ, має свідоцтво про державну реєстрацію, відтак такий є спеціальним технічним засобом, який був правомірно застосований, що спростовує доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, про недопустимість такого доказу.

Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом у розумінні ст.251 КУпАП є непереконливими. В наявному в матеріалах справи протоколі докладно викладена суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші необхідні відомості.

При цьому в протоколі від 20.03.2020 сам ОСОБА_1 зазначив, що з результатом згоден, випив напередодні 0,3 л горілки, зобов`язався не керувати транспортним засобом.

Крім того, огляд проводився в присутності двох свідків та в матеріалах адміністративної справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де ОСОБА_1 зазначив, що з результатом згоден.

Не спростовують висновків суду доводи про те, що під час складання протоколу серія БД №032626 ОСОБА_1 не були роз`ясненні права, передбачені ст.268 КУпАП, ст.59, 63 Конституції України. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення останньому працівниками поліції роз`яснювалися його права передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, що підтверджується підписом у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відтак, згідно сукупності досліджених доказів, судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - керування транспортним засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка апелянта, пов`язана з наданням ним пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами та не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюються апеляційним судом, як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Таким чином, враховуючи вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №032626 від 20.03.2020 дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього, а протокол про адміністративне правопорушення розглянутий судом першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв`язку разом з дослідженими в суді апеляційної інстанції доказами є достатніми для прийняття рішення про доведеність 20.03.2020 вини ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 20.03.2020 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Обираючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП та в межах безальтернативної санкції ч.1 ст.130 КУпАП призначив таке, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді районного суду в частині визнання ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серія БД №032626 від 20.03.2020 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серія БД №032597 від 01.02.2020 скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складі адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанову Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серія БД №032626 від 20.03.2020 залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду І.С. Олексієнко