Справа №461/3273/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року . м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Романюк В.Ф., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Квака В.В. розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Галицького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, фізичної особи - підприємця, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

15 квітня 2020 року о 12.00 год. фізична особа - підприємець ОСОБА_1 допустила порушення санітарних норм, передбачених ст.25,47,49 ЗУ «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів».

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковано за ст. 44-3 КУпАП, тобто, порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину свою заперечила, пояснила, що в протоколі не зазначена суть вчиненого правопорушення. А саме не вказано, які саме дії чи бездіяльність кваліфіковані як порушення закону, у зв`язку із чим, просила провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності закрити.

Адвокат Квак В.В. у судовому засіданні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ФОП ОСОБА_1 підтримав повністю. Додатково пояснив, що в описовій частині протоколу вказано про недотримання санітарних норм передбачених ЗУ «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», який регулює відносини між органами виконавчої влади, операторами ринку харчових продуктів та споживачами харчових продуктів і визначає порядок безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, що виробляються, перебувають у обігу, ввозяться на митну територію України та/або вивозяться (пересилаються) з неї. ФОП ОСОБА_1 інкримінують порушення норм ст. 44-3 КУпАП, яка передбачає покарання за порушення правил щодо карантину людей, санітарно гігієнічних, санітарно - протиепідемічної правил і норм, передбачених ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, однак у протоколі відсутні відомості щодо конкретного порушення ФОП ОСОБА_1 , не зазначено, якими саме діями, або бездіяльність нею вчинене адміністративне правопорушення. Відтак, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, винесений з порушенням вимог чинного законодавства, а тому просить провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її адвоката судом встановлено, що в діях ФОП ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого 44- 3 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено,що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Судом встановлено, що, ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем та у відповідності до переліку груп виду економічної діяльності відноситься до суб`єкту, який здійснює роздрібну торгівлю продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 15 квітня 2020 року о 12.00 год. ФОП ОСОБА_1 допустила порушення санітарних норм, передбачених ст.25,47,49 ЗУ «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів». Однак, ФОП ОСОБА_1 інкримінують порушення норм ст. 44-3 КУпАП, яка передбачає покарання за порушення правил щодо карантину людей, санітарно гігієнічних, санітарно - протиепідемічної правил і норм, передбачених ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Відповідно до норм Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» не містить норм, які б стосувались питань боротьби з інфекційними хворобами. Крім того, покази осіб, залучених у якості свідків, а саме працівника ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області Стоцько З.Б., та працівника Галицької районної адміністрації ЛМР ОСОБА_2 не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки є розумний сумнів в їх неупередженості та об`єктивності під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ФОП ОСОБА_1 , немає жодних відомостей про те, які саме правила були порушені та яким нормативно-правовим актом ці правила встановлено.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх із матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25. ЄСПЛ 2002-11, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 року.

Отже, відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ФОП ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у потоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ФОП ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити , у зв`язку з відсутністю в діях ФОП ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 40-1, 44-3, ч. 5 ст. 212-3, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення України.

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя В.Ф. Романюк