П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю захисника правопорушника адвоката Ковальчук О.В., розглянувши матеріали справи за протоколом про адміністрат ивне правопорушення серії ДПР18 №370514 від 29.04.2020, які надійшли від Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2020 о 22 год. 45 хв. в м. Ужгород, по вул. Гагаріна, 139, гр. ОСОБА_1 керував т/з Volkswagen Transporter н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому Законом порядком проводився у лікаря-нарколога, висновок №90. Таким чином, водієм ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Захисник правопорушника адвокат Ковальчук О.В. під час судового засідання заперечувала вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, подала письмові пояснення, у яких зазначила про те, що запис з нагрудних камер поліцейських переривається, тому такий не є належним та допустимим доказом та водію не видано акт направлення на проходження огляду на стан сп`яніння. Просила закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, доходжу висновку, що в діях гр. ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його дій кваліфіковані вірно.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За статтею 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

П. 2.9.а ПДР України передбачена заборона керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103

Відповідно до п. 3 Порядку та п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735 (надала Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 15 та п. 16 розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. В пункті 3 розділу І Інструкції визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є:запах алкоголю з порожнини рота;порушення координації рухів;порушення мови;виражене тремтіння пальців рук;різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №90 від 29.04.2020, ОСОБА_1 на момент проходження освідчення перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Вина правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджуються матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №370514 від 29.04.2020; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.04.2020 №90, в заключенні якого вказано, що ОСОБА_1 на момент проходження освідчення перебував у стані алкогольного сп`яніння; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №604138 від 29.04.2020; відеозаписом із місця події, відтвореним та дослідженим під час судового засідання.

Суд визнає вищенаведені докази належними та допустимими в процесі доказування, оскільки такі здобуті уповноваженими особами, у спосіб та у порядку визначеному законом і безпосередньо стосуються обставин правопорушення.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП доведена повністю, дії останнього працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковані вірно. При цьому, заперечення ОСОБА_1 щодо невчинення правопорушення спростовуються вищенаведеними доказами по справі і ґрунтуються виключно на його твердженнях, які жодним чином не аргументовані та не підтверджені у визначений законом спосіб.

Заперечення сторони захисту факту керування транспортним засобом, суд розцінює як лінію захисту та спробу уникнути відповідальності, оскільки таке твердження спростоване долученими до матеріалів справи доказами.

Крім того, під час розгляду справи судом досліджено відеозапис, що міститься в матеріалах справи, який повністю спростовує твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Так, з діалогу особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення та працівників поліції можливо дійти однозначного висновку, що ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом. Жодного посилання на те, що автомобіль не рухався ОСОБА_1 працівникам поліції не доводив. При складанні протоколу жодних пояснень не надавав.

Щодо заперечень захисника на протокол, необхідно зазначити наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому зазначено всі відомості, передбачені вказаною статтею, викладено суть адміністративного правопорушення, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Відсутність в матеріалах справи направлення водія ОСОБА_1 для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі не впливає на доведеність того, що висновком лікаря-нарколога у встановленому законом порядку підтверджено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки наявність такого направлення була б одним із доказів, а в матеріалах справи є достатньо доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, під час дослідження відеозапису події на такому зафіксовано факт складання відповідного направлення.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Аналізуючи долучені працівниками поліції докази, суд не знайшов в них суперечностей, достовірність таких матеріалів не викликає сумнівів.

Захисник посилається на порушення інспекторами поліції правил використання камер відеозапису, оскільки вважає, що відеозапис повинен бути безперервним.

Аналізуючи оглянутий відеозапис, вбачається, що на відеореєстратор інспекторів поліції було знято безпосереднє їх спілкування із ОСОБА_1 , з якого об`єктивно вбачається послідовність всіх подій та обставин, які викладені у фабулі протоколу. Тому, це твердження захисника суд вважає хибним, та не бере до уваги.

Враховуючи вищенаведене, доходжу висновку, що в діях громадянина ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст. 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи та наслідки, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та відповідно до вимог ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність за вчинення адмінправопорушення, та приходить до висновку про необхідність накладення на гр. ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (в редакції станом на час вчинення правопорушення).

Слід зазначити, що на час розгляду справиЗаконом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018, що набрав чинності 01.07.2020, стаття 130 КУпАП викладена у новій редакції, яка не передбачає відповідальності водіїв транспортних засобів та інших осіб за зазначені вище діяння.

Однак, підпунктом 171 пункту 2 цього ж Законувстановлена кримінальна відповідальність(ст. 286-1 КК України) вказаних суб`єктів за вчинення діяння, яке складало об`єктивну сторону ст. 130 КУпАП в редакції до 01.07.2020.

Враховуючи, що згідно ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, то діяння, вчинене ОСОБА_1 до набрання вказаним Законом чинності, не є кримінально караним.

Вважаються також відсутніми підстави для закриття провадження у справі за п. 6ст. 247 КУпАП, згідно з яким провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Хоча на час розгляду справи КУпАП не містить норми, яка передбачає відповідальність за керування в стані алкогольного сп`яніння транспортними засобами, однак в результаті внесення змін Законом від 22.11.2018 юридична відповідальність за вказані у протоколі діяння не скасована, а посилена.

За таких обставин, вбачається, що застосуванню підлягає ст. 130 ч.1 КУпАП в редакції станом на час вчинення правопорушення.

Згідно ч.5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст. 33, 130, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закон України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош