ПОСТАНОВА

Іменем України

27 квітня 2020 року справа № 542/403/20

провадження № 3/542/141/20

Суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області Стрельченко Т.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Новосанжарського відділення поліції ГУНП в Полтавській області, щодо притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , бухгалтера КНП «Новосанжарський Центр ПМСД»,

за ст. 173-1 КпАП України,

в с т а н о в и в :

02.04.2020 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ГР № 248288 від 01.04.2020 року відносно ОСОБА_1 за ст. 173-1 КУпАП, згідно якого остання 25.03.2020 року о 14-30 год. поширила неправдиву інформацію щодо жителя с. Руденківка ОСОБА_2 , а саме: при розмові по моб. телеф. повідомлення сімейному лікарю про те, що гр. ОСОБА_2 хворий на СОVІD-19, чим викликано паніку серед населення.

Відповідно до положень ст.ст. 254-256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. Оскільки судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться у межах обставин, зазначених безпосередньо у протоколі про адміністративне правопорушення, останній являється не лише джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, а також нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Стаття 173-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за поширювання неправдивих чуток, що можуть викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку.

Об`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення полягає у поширюванні неправдивих чуток, що можуть викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку. Неправдивими чутками слід вважати будь-яке повідомлення про будь-кого та будь-що, які суперечать (не відповідають) дійсності (правді, істині). Тобто склад цього правопорушення є формальним, а його істотною ознакою з об`єктивної сторони є можливе спонукання до паніки, тобто розгубленості або прояву страху громадян у випадку небезпеки.

Із змісту даного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-1 КУпАП, зокрема, поширення неправдивих чуток, а саме: «при розмові по моб. телеф. повідомлення сімейному лікарю про те, що гр. ОСОБА_2 хворий на СОVІD-19, чим викликано паніку серед населення».

При цьому, у протоколі не розкрито суті адміністративного правопорушення, зокрема, у чому полягає неправдивість чуток та які саме наслідки, визначені диспозицією ст. 173-1 КУпАП, вони спричинили або можуть спричинити (паніку серед населення чи порушення громадського порядку), а також у чому саме ці наслідки полягають.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення:

- не містить інформації про ім`я та по батькові, місце проживання особи, відносно якої нібито поширена неправдива інформація;

- не зазначено свідків особи, відносно якої складено протокол, та особи, відносно якої нібито поширена неправдива інформація;

- додатки до протоколу надані в копіях, не зазначено де зберігаються оригінали.

Положеннями ст. 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити, у тому числі, й питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Малофєєва проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Крім того у рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Крім того, суддя звертає увагу, що при доопрацюванні матеріалів справи про адміністративне правопорушення необхідно усунути вищенаведені недоліки із врахуванням ст. 38 КУпАП щодо строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі наведеного, у зв`язку з тим, що процедура оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення проведена з порушенням вимог КпАП України, зазначене унеможливлює повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи у судовому засіданні, тому матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягають поверненню для доопрацювання та усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 278, ч. 2 ст. 277 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-1 КУпАП повернути до Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області длядоопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Т.Г. Стрельченко