ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/821/250/20 Справа № 712/422/20 Головуючий по 1 інстанції Бащенко С.М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №712/422/20 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Соснівського районного суду м. Черкаси за апеляційною скаргою останнього ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 420,40 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 13.01.2020 о 10 год. 55 хв. в м. Черкаси, по вул. О.Панченка, 15, керував автомобілем Mitsubichi Galant, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду, а провадження по справі відносно нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що місцевим судом порушено його право на захист, оскільки розглянуто справу без його участі, незважаючи на наявність його заяви про відкладення розгляду справи. Вказує, що на місці події були відсутні свідки, підписи яких також відсутні в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, він наполягав на проходженні огляду на стан алкогольного спяніння в лікаря нарколога, оскільки не довіряє приладу «Драгер», однак працівниками поліції не забезпечено проведення такого огляду в КНП «ЧОНД».

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_1 та його захисника Заїки В.Г., які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовільнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що строк на апелояційне оскарження підлягає поновленню, оскільки апелянт не був присутній під час розгляду справи місцевим судом, копію оскаржуваної постанови отримав лише 16.04.2020, а подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 319698 від 13.01.2020, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 13.01.2020 о 10 год. 55 хв. в м. Черкаси, по вул. О.Панченка, 15, керував автомобілем Mitsubichi Galant, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України(а.с. 1);

- письмовими показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вони давали працівникам поліції про те, що вони були свідками того, як ОСОБА_1 в їх присутності відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в КНП «ЧОНД» (а.с. 3-4);

- письмовими показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про те, що вони були свідками того, як працівники поліції зупинили автомобіль Mitsubichi Galant під керуванням ОСОБА_1 , який ледь не збив пішохода, та під час руху водій розмовляв по мобільному телефону (а.с. 4-5);

- даними рапорту поліцейського Ясюка І.Б., в якому вказано про те, що екіпажем поліції було зупинено автомобіль Mitsubichi Galant під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки алкогольного спяніння, та останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в в присутності двох свідків (а.с. 6);

- даними відеозапису, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом, та у присутності двох свідків на неодноразові пропозиції працівників поліції відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або в КНП «ЧОНД».

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта про їх недопустимість як доказу у справі є неспроможними.

Апеляційним судом встановлено відсутність порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853, та вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апелянта в цій частині є необгрунтованими.

Доводи апелянта про відсутність свідків на місці події не узгоджуються з письмовими показами свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які містяться в матеріалах справи, та спростовуються даними відеозапису з нагрудних камер поліцейського, на якому зафіксовано, що в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння .

Також згідно письмових показів свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як за допомогою приладу «Драгер», так і в лікаря нарколога, у зв`язку з чим доводи апелянта про те, що працівники поліції не забезпечили його доставку до КНП «ЧОНД» для проведення там огляду на стан сп`яніння є неспроможними.

Також, вважаю, що судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_1 на захист, оскільки під час апеляційного розгляду він особисто разом з захисником Заїкою В.Г. приймав участь, апеляційним судом було проведено дослідження доказів, переглянуто відеозаписи з нагрудних відеокамер працівників поліції, а тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого районним судом рішення по суті щодо нього.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставним.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2020 року.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка