Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2016/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2020 м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Леньо В.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення які надійшли від Виноградівського відділення Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогост. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Зі змісту протоколу серії АПР18 №150345 від 26.06.2020 вбачається, що 11.06.2020 близько 16 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 в с.В АДРЕСА_2 Кошута, погрожував фізичною розправою та ображав нецензурними словами гр. ОСОБА_2 після чого штовхнув його, чим вчинив дії, що порушують громадський порядок, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Окрім того, інформація щодо часу та місця розгляду зазначеної справи розташована на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допиту свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Відповідно дост. 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицієюст.173КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Частиною 2 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Спричинення тілесних ушкоджень виходить за межі адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, так як у таких діях правопорушника є ознаки кримінального правопорушення за наявності у них тілесних ушкоджень.

Заподіяння тілесних ушкоджень, умисне завдання ударів, побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тягнуть за собою відповідно до ст.ст. 121-126 КК Україникримінальну відповідальність.

В пункті 15Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 року "Про судову практику у справах про хуліганство"зазначено, що суди не повинні застосовувати заходи адміністративного стягнення, передбаченіст. 173 КпАП, щодо осіб, дії яких містять ознаки злочинів (самоправство, завдання побоїв, заподіяння легких тілесних ушкоджень та ін.) або проступків, що не є дрібним хуліганством.

Заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження без обтяжуючих обставин, умисного легкого тілесного ушкодження, умисного завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, без обтяжуючих обставин, охоплюються ч. 1 ст.122, ст.125, ч. 1 ст.126 КК України.

Згідно ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

З досліджених в судовому засіданні документів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення , а саме: РАПОРТУ ст.інспектора чергового Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області Олесі Погоріляк вбачається, що «11.06.2020 року до ЧЧ Виноградівського ВП з приймального відділення Виноградівської РЛ надійшло повідомлення про те, що КШМД було доставлено гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, забійні рани голови».

Разом з тим, до матеріалів справи не долучений відповідний медичний висновок, який би конкретизував характер отриманих тілесних ушкоджень. Не долучено також заяви потерпілого, якщо така наявна, щодо вчинення відносно нього кримінального правопорушення та відповідно постанови про закриття кримінального провадження за результатами перевірки вказаних у заяві потерпілого обставин органом досудового розслідування.

Враховуючи відсутність відомостей про те, що потерпілий дійсно отримав тілесні ушкодження та відомостей щодо наявності заяви потерпілого щодо вчинення відносно нього кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про передчасність рішення працівника поліції, який складав протокол, який не є фахівцем в галузі медицини, про незначний характер тілесних ушкоджень, яких зазнав потерпілий та про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення без проведення відповідного судово-медичного експертного дослідження ступеню тяжкості тілесних ушкоджень отриманих потерпілим.

Згідно ч. 2 ст.9КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене суддя позбавлений можливості вирішити питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності без прийняття відповідними службовими особами вищезазначеного процесуального рішення та надання відповідних вищевказаних відомостей.

Аналізуючи положення Кодексу України про адміністративне правопорушення (КУпАП), слід зазначити, що він є кодексом, який містить норми матеріального права і одночасно з цим є процесуальним кодексом. Разом з цим, КУпАП, як процесуальний кодекс, не передбачає для суду можливість перекваліфікувати дії правопорушника з більш тяжкого адміністративного правопорушення на менш тяжкий, і навпаки.

Відповідно до абз.5 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14, визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення ,складені неуповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимогст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Зазначене порушення процедури запровадження справи про адміністративне правопорушення підлягає усуненню посадовою особою, яка склала протокол, а тому матеріали справи слід повернути до Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.278, ст. ст.283,284,294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Cправу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.173Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Постанова апеляційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. В. Леньо