ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2020 Справа №607/7231/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М.,

з участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., прокурора Штурми Н.В., захисника Гуцалюка А.Р., особи, яка притягується до адміністративної до відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , оператора очисних споруд ДП «Дінтер Україна Скала», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за частиною першою ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи депутатом Тернопільської обласної ради та відповідно до підпункту «б» пункту першого частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону) суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог частини першої статті 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого строку подання щорічної декларації (з 01.01.2018 до 01.04.2018), а саме 14.05.2018 року подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що у зв`язку із карантином, йому подзвонили працівники поліції, за його згодою зачитали протокол про адміністративне правопорушення та пояснили, що його копію йому надішлють поштою. Через декілька днів він в поштовому відділенні отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення. Відмовився надавати пояснення щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення. Просить закрити провадження по справі у зв`язку із спливом строків накладення адміністративного стягнення, однак не встановлювати вину.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності просить суд закрити провадження по справі у зв`язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення. Зазначає, що про вчинення адміністративного правопорушення правоохоронним органам було відомо ще в лютому 2020 року. На його думку, при закритті провадження по справі у зв`язку із спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності суддя не має повноважень встановлювати вину особи.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого йому корупційного правопорушення, однак провадження по справі закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення особи, котра притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, виступ прокурора, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 , відповідно до витягу з протоколу першої сесії шостого скликання від 08 грудня 2015 року, обрано депутатом Тернопільської обласної ради, Тернопільської області та визнано його повноваження як депутата.

Згідно інформації Тернопільської обласної ради, ОСОБА_1 був ознайомлений із вимогами антикорупційного законодавства.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до пункту 13 статті 1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Частиною першою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Отже, ОСОБА_2 , будучи депутатом Тернопільської обласної ради, тобто особою, зазначеною у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» був зобов`язаний до 01 квітня 2018 року шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

В період з 01.01.2018 року до 01.04.2018 року у ОСОБА_1 було 90 календарних днів для заповнення та перевірки наявності на сайті декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, однак останнім раціонально вони для цього використані не були.

Відповідно до інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі декларацій уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, (https://public.nazk.gov.ua/search), який розміщено у відкритому доступі на сайті НАЗК, ОСОБА_1 щорічну декларацію за 2017 рік подано 14.05.2018 року.

Згідно з частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином враховуючи вище викладене, ОСОБА_1 , будучи депутатом Тернопільської обласної ради та відповідно до підпункту «б» пункту першого частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону) суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог частини першої статті 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого строку подання щорічної декларації (з 01.01.2018 до 01.04.2018), а саме 14.05.2018 року подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною першою статті 172-6 КУпАП.

Разом з тим фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, є 30 січня 2020 року, що стверджується штемпелем вхідної кореспонденції Прокуратури Тернопільської області, у повідомленні Начальнику управління стратегічних розслідувань у Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 .

Моментом фактичного виявлення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не може бути дата складання адміністративного протоколу працівниками Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України 29 квітня 2020 року, датою можливого виявлення правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, слід вважати 30 січня 2020 року, тобто день виявлення потенційних ознак вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною першою статті 1726 КУпАП.

Крім того, згідно приписів частини четвертої статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Днем вчинення адміністративного правопорушення є 14 травня 2018 року, що також зазначається в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту сьомого частини першої статті 247 КУпАП, до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Суд відхиляє доводи особи яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, про те, що суд не має з`ясовувати вину особи у вчиненні адміністративного правопорушення, при закритті провадження по справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, виходячи із такого.

Закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- закінчення встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня виявлення правопорушення).

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Тобто закриття провадження у справі за пункту сьомого частини першої статті 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Таким чином, початок перебігу встановленого статтею 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець пов`язує з вчиненням адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішенні питання про закриття провадження у справі.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

При цьому, норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить. Натомість, як зазначалось вище, застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе у разі встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження суду на з`ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст. 280 КУпАП, вважаю, що є достатні правові підстави для встановлення вини особи при закритті провадження на підставі пункту сьомого частини першої статті 247 КУпАП.

Подібний правовий висновок викладено у постанові ВС від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18.

Проаналізувавши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого частини першої статті 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, проте на момент розгляду справи пройшло більше двох років з дня вчинення зазначеного правопорушення, тому враховуючи закінчення встановленого статті 38 КУпАП строку для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, суддя вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП та провадження у даній справі закрити на підставі пункту сьомого частини першої статті 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, п.7 ч.1 ст.247, 172-6, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н ОВ И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частини першої статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частини першої статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі пункту сьомого частини першої статті 47 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. М. Позняк