ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3657/20
Провадження № 3/210/1751/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

"06" липня 2020 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сільченко В.Є., розглянувши матеріал, який надійшов з Металургійного ВП КВП ГУ НП у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює старшим майстром на АМКР, місце проживання: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді 25.06.2020 року надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно протоколу серії АПР18 №666689, 20.06.2020 року о 00-59 годині гр. ОСОБА_1 1965 р.н. ухилилась від виконання своїх обов`язків стосовно малолітньої онуки ОСОБА_2 2007 р.н., а саме допустила, що остання втікла з дому 20.06.2020 року о півночі і до ранку 06-00 год. гуляла по вулиці, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Громадянка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП України, передбачена за відповідальність ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia",рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ч. 7 ст. 150 СК України, забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення не міститься жодних доказів на підтвердження умисного ухилення гр. ОСОБА_1 від виконання нею батьківських обов`язків. Також протокол не містить жодних відомостей щодо того, ким є гр. ОСОБА_1 неповнолітній ОСОБА_2 , чи перебуває остання на її утриманні, якими саме необхідними умовами життя неповнолітній не забезпечений з боку матері, а також яким чином особа, котра притягується до відповідальності не забезпечує належних умов навчання або виховання.

Отже, матеріали справи не містять жодних доказів, котрі б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Жодних свідків у протоколі не зазначено, котрі б мали змогу в залі суду надати свої пояснення щодо ухилення гр. ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

За вказаних обставин суд позбавлений можливості, на виконання ст. 245 КУпАП, своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності з законом.

Згідно до ст. 7 КУПАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 складений з недотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а саме в протоколі не вказано суть адміністративного правопорушення, а також відсутні складові інкримінованого правопорушнику проступку об`єктивна та суб`єктивна сторона, яка виражається в умисному ухиленні осіб, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, як це передбачено диспозицією ч.1 ст. 184 КУпАП, а тому, вважаю справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за необхідне закрити відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 173,247, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання скарги через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: В. Є. Сільченко