Справа № 522/6414/20
Провадження 3/522/4114/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Чернявська Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли з полку Управління патрульної поліції в Одеській області 21.04.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №329017 від 02.04.2020 року, відповідно якого зазначено, що 02.04.2020 року об 11 год. 15 хв. в м. Одесі на перехресті вулиці Сегедської та проспекту Гагаріна, водій керуючи транспортним засобом Audi Q7, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в полосі, яка дозволяє рух ліворуч, під час зміни напрямку руху, не врахував дорожню обстановку, не переконався в безпечності маневру, не дотримався безпечного інтервалу і здійснив зіткнення з транспортним засобом Ford д.н. НОМЕР_2 , який рухався ліворуч у попутному напрямку з полоси, яка дозволяє рух тільки ліворуч. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення п. 10.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КпАП України.

На підтвердження вини, орган, що склав адміністративний протокол посилається на:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 329017 від 02.04.2020 року за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 ;

- пояснення самої ОСОБА_1 ;

- пояснення учасника ДТП ОСОБА_2 , в яких останній описав обставини ДТП;

- схему події, якою зафіксовано факт дорожньо-транспортної пригоди, місце розташування транспортних засобів після скоєння ДТП, пошкодження транспортних засобів, загальний стан транспортних засобів.

11.06.2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Федорончук І.В. надав до канцелярії суду заперечення у справі про адміністративне правопорушення, в яких зазначив, що захисником після ДТП було отримано з КУ «Центр інтегрованої Системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (Центр «077») відеозапис моменту ДТП, після чого він звернувся до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз з заявою про призначення автотехнічної експертизи, для встановлення обставин ДТП, яка сталася 02.04.2020 року за участю автомобіля Audi Q7 д.н. НОМЕР_1 та автомобіля Ford Fusion д.н. НОМЕР_2 .

Відповідно до отриманого висновку експертного дослідження № 20-3668 автотехнічного дослідження обставин зіткнення автомобілів AUDI Q7 р/н НОМЕР_1 та Ford Fusion р/н НОМЕР_2 зазначено, що у розглянутій дорожньо-транспортній ситуації, належні дії водія автомобіля Ford Fusion р/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 полягли в виконанні вимог дорожнього знаку 5.16 ПДР, які передбачають дотримання напрямку руху, передбаченого знаком, що виключає рух прямо і перетин з траєкторією автомобіля AUDI Q7 р/н НОМЕР_1 , водія якого з середньої смуги вул. Сегедська здійснював дозволений поворот ліворуч по вказаному вище дорожньому знаку.

Належним виконанням вимог дорожнього знаку 5.16 ПДР водій автомобіля Ford Fusion р/н НОМЕР_2 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем AUDI Q7 р/н НОМЕР_1 .

У розглянутій дорожньо-транспортної ситуації, належні дії водія автомобіля AUDI Q7 р/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 формально регламентувалися вимогами пункту 12.3 ПДР, згідно з яким з моменту об`єктивно можливого виявлення небезпечної ситуації необхідно знизити швидкості аж до зупинки. Однак до моменту зіткнення автомобіль AUDI Q7 р/н НОМЕР_1 рухався попереду, тобто з позиції експертного аналізу водій автомобіля AUDI Q7 р/н НОМЕР_1 був пасивним учасником ДТП, і розгляд його належних дій по запобіганню зіткнення з рухомим позаду автомобілем є безпредметним.

Відповідно до Розділу 33 ПДР (Дорожні знаки), а саме: 5.16 "Напрямки руху по смугах". Показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них. Таким чином, враховуючи вищезазначене, в діях ОСОБА_1 відсутні порушення правил дорожнього руху, що передбачає відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим ОСОБА_1 має бути виправдана, а справа відносно неї має бути закрита.

19 червня 2020 року на електронну пошту суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її представника, в якому повністю підтримала заперечення у справі про адміністративне правопорушення її захисника адвоката Федорончука І.В. та також просила визнати її невинною у вчиненні адміністративного правопорушення № 522/6414/20.

В результаті аналізу досліджених доказів та матеріалів, суд змушений прийти до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винною у скоєнні інкримінованого їй правопорушення. Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого їй діяння.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» та у відповідності до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, остання заперечувала факт своєї провини, посилаючись на те, що вона рухаючись по вулиці Сегедська, під`їжджаючи до перехрестя по пр. Гагаріна, перебуваючи у середній полосі, увімкнула покажчик лівого повороту та почала здійснювати рух ліворуч в бік вулиці Середньофонтанська та в цей момент відчула удар в задню ліву частину свого автомобіля.

Вказане підтверджується фото таблицею до висновку № 20-3668 наданого представником ОСОБА_1 до заперечень у справі про адміністративне правопорушення.

В той же час, як випливає з наданих фотографій подій від 02.04.2020 року до висновку експертного дослідження № 20-3668 від 02.06.2020 року, на момент зіткнення автомобілів учасників ДТП, водій автомобіля AUDI Q7 р/н НОМЕР_1 здійснювала поворот ліворуч з дозволеної смуги руху, що передбачено відповідним дорожнім знаком, а водій автомобіля Ford д.н. НОМЕР_2 здійснював рух прямо, замість єдиного дозволеного повороту ліворуч, маючи при цьому змогу за належної реакції уникнути зіткнення.

Згідно з п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України

від 10 жовтня 2001 р. № 1306, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Разом з тим, п.1.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Враховуючи наведене, водій автомобіля AUDI Q7 р/н НОМЕР_1 , здійснюючи рух з дозволеної смуги руху у дозволеному напрямку розраховувала на виконання Правил дорожнього руху іншими учасниками, які здійснювали рух на перехресті вулиці Сегедської та проспекту Гагаріна.

З урахуванням пояснень ОСОБА_1 , обставин, викладених у запереченнях у справі про адміністративне правопорушення, фотознімків, розташуванням транспортних засобів відповідно до схеми місця ДТП, що дійсно підтверджують обставини викладені представником ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідність вимогам п. п. 10.1, 13.1 ПДР України, тобто в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

При цьому, виходячи з наданого представником особи, що притягається до адміністративної відповідальності, висновку експертного дослідження № 20-3668 автотехнічного дослідження обставин зіткнення автомобілів AUDI Q7 р/н НОМЕР_1 та Ford Fusion р/н НОМЕР_2 , складеного 02 червня 2020 року, належним виконанням вимог дорожнього знаку 5.16 ПДР водій автомобіля Ford Fusion р/н НОМЕР_2 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем AUDI Q7 р/н НОМЕР_1 .

Таким чином, досліджені фотографії з місця подій 02.04.2020 року підтверджують обставини викладенні в письмових запереченнях представника ОСОБА_1 , отже має місце відсутність складу адміністративного правопорушення.

Дослідженні судом матеріали, пояснення адвоката особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не підтверджують наявності події і складу адміністративного правопорушення, за наступних причин.

Враховуючи наведене, доводи протоколу про адміністративне правопорушення щодо наявності вини ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження іншими матеріалами справи, а навпаки - ними спростовані. Також, не знайшли свого підтвердження доводи, викладені у поясненнях другого учасника ДТП водія автомобіля Ford Fusion р/н НОМЕР_2 . Натомість, доводи ОСОБА_1 , викладені у запереченнях від 11.06.2020 року, в ході розгляду справи підтвердилися.

Отже, дослідженні судом матеріали, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не підтверджують наявності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, жодних фото чи відеозаписів, подій, які мали місце 02.04.2020 року, органом, що надіслав протокол, до матеріалів справи не надано.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказані прізвища та адреси свідків вчинення адміністративного правопорушення та протокол ними не підписаний. Відсутні їх пояснення.

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Кваліфікувати ж дії ОСОБА_1 по інший нормі Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд позбавлений можливості, оскільки адміністративним законодавством дана можливість не передбачена, а іншого протоколу про адміністративне правопорушення відносно останньої за якою суд міг би прийняти рішення не представлено.

За таких обставин, з урахуванням того, що суд позбавлений можливості збору доказів, провадження у цій справі підлягає закриттю через відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а сама ОСОБА_1 - звільненню від адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 24, 33, 124, 221, 247, 268, 283, 284 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Чернявська Л.М.