Справа № 226/1197/20
Провадження № 3/226/571/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Петунін Ігор Владиславович, за участю захисника Сакуна В.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

13.05.2020 року до Димитровського міського суду Донецької області з Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області надійшли матеріали справи разом з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 011255 від 28.04.2020 року у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно з яким 28.04.2020 об 11.30 год в м. Мирнограді вул.Центральна, буд.56, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2105 державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, сповільненість рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 і скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі положень п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з такого.

Чітке визначення норм закону та їхня зрозумілість і передбачуваність є важливою гарантією прав особи, яка випливає з принципу правової визначеності, який у свою чергу є елементом принципу верховенства права.

У широкому розумінні принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування.

Венеціанська комісія у своїй доповіді від 04.04.2011 «Верховенство права» вказала, що правова визначеність є елементом верховенства права та є істотно важливою для питання довіри до суду. Аби досягти цієї довіри, держава повинна зробити текст закону легко доступним, а закон має бути сформульований з достатньою мірою чіткості. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати суспільству адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах «Олександр Волков проти України», «C.G. та інші проти Болгарії» та ін). Також ЄСПЛ зазначає, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах «Вєренцов проти України»,«Кантоні проти Франції»).

Передбачуваність законодавчих змін у своєму розумінні зводиться до того, що зміст законодавчих нововведень має бути по можливості доведений до відома осіб, щодо яких таке законодавство застосовується. Венеціанська комісія визначає, що для забезпечення принципу передбачуваності закон має бути, за можливості, проголошений наперед до його застосування, та має бути передбачуваним щодо його наслідків.

Статтею 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється за законом, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З 01.07.2020 набув чинності Закон України №2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон №2617-VIII), яким положення ст. 130 КУпАП викладені у новій редакції, згідно з якою адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, було виключено з частин першої та третьої ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 КК України («Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»).

Згідно з розділом ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-ІХ від 17.06.2020 (далі Закон №720-ІХ) цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII.

Разом з тим, таке твердження Закону №720-ІХ щодо набрання ним чинності суперечить положенням Основного закону (Конституції України), який має найвищу силу, частина четверта статті 94 якого вказує, що закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Закон №720-ІХ опубліковано у офіційному виданні «Голос України» (№110) 03.07.2020, отже, він набув чинності саме 03.07.2020. Цим Законом нова редакція ст. 130 КУпАП України, введена Законом №2617-VIII, була виключена. Також цим Законом було виключено введену Законом №2617-VIII кримінальну відповідальність за ст. 286-1 КК України.

Тобто, станом на 01.07.2020 адміністративна відповідальність за відмову особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння була скасована у зв`язку з введенням в дію за ці діяння кримінальної відповідальності, і з 01.07.2020 до 03.07.2020 діяв порядок настання кримінальної відповідальності за дії, які викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

03.07.2020 адміністративна відповідальність за відмову особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння була повернута, а кримінальна відповідальність за ці діяння була скасована.

Згідно з ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Тобто, якщо після вчинення діяння закон змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує, пом`якшує відповідальність або іншими чином поліпшує становище особи.

З огляду на положення ст. 58 Конституції України та ст. 8 КУпАП Закон №2617-VIII, який скасував адміністративну відповідальність за вказане адміністративне правопорушення, має зворотну силу, тобто поширюється на правопорушення, вчинені до видання цього Закону.

Натомість, Закон №720-ІХ, яким знову вводиться адміністративна відповідальність за вказане адміністративне правопорушення за КУпАП, зворотної сили не має у зв`язку з погіршенням становища особи, щодо якої у період з 01.07.2020 до 03.07.2020 адміністративна відповідальність була скасована Законом №2617-VIII. Нечіткі, непередбачувані та швидкоплинні зміни у національному законодавстві, які не відповідають принципу правової визначеності, призвели до закінчення перебігу строку застосування норми закону, за якою були кваліфіковані дії особи на момент їхнього фіксування органом поліції, що унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки діюча на момент розгляду справи адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена вже іншим, відмінним від первісного, законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку зі скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 130, 247 ч. 1 п. 6, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, закрити у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Петунін