1Справа № 335/3540/20 3/335/982/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про накладення адміністративного стягнення

14 липня 2020р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.

16.04.2020 о 22:28 год. в м. Запоріжжі по вул. Патріотична, буд. 50, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2109», д.н. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений. Про повторність попереджений.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вину у вчиненні вищезазначеного правопорушення не визнав. Пояснив, що 16.04.2020 приблизно о 22:30 год. він керував автомобілем «ВАЗ 2109», д.н. НОМЕР_2 , та рухався по вулиці Патріотичній, де був зупинений працівниками патрульної поліції. Причиною зупинки слугувало те, що на його автомобілі не горіла лампа правого габариту. Потім поліцейські його спитали, чи вживав він алкоголь або наркотики, на що він відповів відмовою. Тоді вони запропонували пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я. Оскільки у державі встановлено карантин через пандемію коронавірусу, він, побоюючись за своє здоров`я, відмовився пройти огляд в медичному закладі. При цьому, пояснив, що не заперечував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», але такого приладу у поліцейських на місці зупинки не було. Після цього у відношенні нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Зубенко О.А. під час розгляду справи заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку зі скасуванням адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно водіїв транспортних засобів (а.с. 3334), однак під час розгляду справи 14.07.2020 від вказаних підстав клопотання відмовився, оскільки наразі до законодавства України внесені відповідні зміни. Просив закрити провадження у справі з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки наявні в матеріалах справи докази не доводять винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення. Так, відеозапис, що міститься на долученому до матеріалів справи лазерному диску, не є належним доказом, оскільки є неповним та на ньому не зафіксовано безперервного спілкування (постанова Верховного Суду від 18.07.2019 у справі № 216/5226/16-а). Крім того, ОСОБА_1 не було повідомлено про проведення зйомки. Сам відеозапис має тривалість біля 10 секунд, з якого не можливо встановити жодних обставин справи. Також звернув увагу, що у патрульних поліцейських на місці зупинки не було спеціального технічного засобу для проведення огляду на стан сп`яніння. Протокол про адміністративне правопорушення складався за відсутності ОСОБА_1 та свідків, в автомобілі патрульної поліції. Письмові пояснення свідків, які долучені до матеріалів справи, не можуть вважатися належними та допустимими доказами, оскільки до суду ці свідки не з`явились, судом не допитувались, і не попереджались про кримінальну відповідальність (п. 32 постанови Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 560/751/17). Також свідки не були ідентифіковані за паспортами. Поліцейська, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, не є свідком, та при наданні пояснень суду не пам`ятала усіх подій. Тому вважав, що матеріали справи не містять достатніх доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а тому просив закрити провадження у цій справі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується дослідженими судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 421491 від 16.04.2020, згідно із яким викладені обставини вчинення правопорушення, за яких 16.04.2020 о 22:28 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідного огляду за допомогою спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6820» на місці зупинки транспортного засобу;

- направленням на огляд водія до закладу охорони здоров`я, виписаним 16.04.2020 о 22:40 год., згідно з яким огляд не проводився у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від його проходження;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно з якими вони обидва були свідками, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, і також відмовився від проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я;

- довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» про відсутність повторності вчинення правопорушення;

- інформацією, що міститься на лазерному диску з відеозаписами реєстраторів поліцейських, якими зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_4 , а також фрагмент відмови ОСОБА_1 в присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп`яніння і на місці зупинки, і в закладі охорони здоров`я;

- поясненнями поліцейської взводу № 1 батальйону № 3 УПП в Запорізькій області ДПП сержанта поліції Денисенко А.О., яка під час розгляду справи пояснила, що складала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я. При цьому причину відмови ОСОБА_1 не пояснив. Зазначила, що протокол складала в службовому автомобілі, після чого надала протокол на ознайомлення ОСОБА_1 та свідкам, які проставили свої підписи. Як саме відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не пам`ятає. Зауважила, що на місці зупинки був спеціальний технічний засіб «Drager», і ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд за допомогою цього технічного засобу, однак останній відмовився.

Вказані пояснення поліцейської відповідають змісту її рапорту від 16.04.2020, в якому вона вказала про наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння та про відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності свідків.

Суд вважає непереконливою позицію захисника стосовно недостатності доказів провини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки вищезазначеними доказами у їх сукупності достовірно підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

При цьому, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 7 р. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі Інструкція) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У даній справі судом встановлено, що ОСОБА_1 поліцейські пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також і в закладі охорони здоров`я. Пояснення ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся пройти огляд на місці зупинки, однак у поліцейських не було у наявності спеціального технічного засобу, об`єктивно жодними доказами не підтверджені. Натомість, як письмовими показаннями свідків, так і змістом дослідженого судом відеозапису, а також поясненнями поліцейської, яка склала протокол, та її рапортом, підтверджується, що ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Посилання захисника на практику Верховного Суду не можуть бути враховані судом, оскільки справи, на які посилався захисник, стосувались розгляду адміністративними судами позовів на постанови поліцейських про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Крім того, зі змісту посилань захисника на вказані постанови Верховного Суду випливає, що вони обґрунтовані посиланнями на оцінку доказів, що досліджувались судами попередніх інстанцій у вказаних справах, а не посиланнями на сформовані правові висновки щодо застосування тих чи інших норм права. Враховуючи, що докази у вказаних справах та у цій справі не є ідентичними, а також те, що правила оцінки доказів за Кодексом адміністративного судочинства України є відмінними від відповідних правил оцінки доказів за КУпАП, тому суд вважає за неможливе застосувати під час розгляду даної справи відповідні висновки Верховного Суду.

Та обставина, що свідки не прибули за викликом до суду та не були допитані під час судового розгляду, і не попереджались про кримінальну відповідальність, не спростовує винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки у матеріалах справи, окрім письмових пояснень свідків, наявні й інші докази на підтвердження події і складу правопорушення, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду та направлення.

За таких обставин, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, будучі особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, клопотання захисника про закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення задоволенню не підлягає.

Суд при накладанні стягнення враховує конкретні обставини по справі, ступінь суспільної небезпеки правопорушення.

Відповідно до вимог статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Тому з урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного, ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 40-1, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 294, 300, 300-1, 307 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника про закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення залишити без задоволення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави Україна судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя А.В. Шалагінова