П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Головчак М.М., розглянувши справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого водієм МТЗ «Рівне-Луцьк» ФОП ОСОБА_2 ,

- за ст. 44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 174741 від 24.06.2020 року, складеного поліцейським роти №1 батальйону УПП в Рівненській області Ткачуком В.П., 24 червня 2020 року об 11 год. 45 хв., на а/д Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне 154 км (с.Обарів) водій ОСОБА_1 керував автобусом БАЗ А079 24, д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснював перевезення пасажирів за регулярним перевезенням «Луцьк-Рівне» у кількості 6 (шість) осіб, чим порушив п.4 постанови КМУ №392 від 20.05.2020 ( в редакції ПКМУ №500 від 17.06.2020 року), п.6 Протоколу №23 від 22.06.2020 Регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки з надзвичайних ситуацій Волинської ОДА.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за вчинення адміністративного правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП як порушення правил щодо карантину людей.

ОСОБА_1 подав письмові заперечення по справі. Вказав, що правил карантину не порушував, посадку пасажирів він здійснював на території Рівненської області, у зв`язку з чим ним п.6 Протоколу №23 від 22.06.2020 року Регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Волинської ОДА порушено не було.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_2 з Державної служби України з безпеки на транспорті надано Дозвіл на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування з 01.10.2019 по 30.09.2024 року.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно п. 1 постанови КМУ від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» ( в редакції Закону від 17 червня 2020 року), установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061).

Згідно п. 4 вказаної постанови, у регіонах, в яких здійснюється посилення протиепідемічних заходів, можуть встановлюватися за поданням головного державного санітарного лікаря регіону особливості діяльності та обмеження щодо:

здійснення регулярних та нерегулярних пасажирських перевезень у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжобласному сполученні.

Згідно пп.7 п.3 вказаної постанови, на період дії карантину забороняється:

здійснення регулярних та нерегулярних пасажирських перевезень автомобільним транспортом, зокрема пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більше ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та контроль використання засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення.

Однак, як встановлено судом в протоколі про адміністративне правопорушення не встановлено, де і коли здійснювали посадку пасажири, які перебували в автобусі.

Як вказує ОСОБА_1 , посадку пасажирів він здійснював на території Рівненської області, у зв`язку з чим ним п.6 Протоколу №23 від 22.06.2020 року Регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Волинської ОДА порушено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладений на осіб, які вповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В той же час відповідно до п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 (із змінами) до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

В порушення вищевикладеного, в протоколі відсутні відомості про залучення свідків правопорушення, або інформація проїх відсутність.

Відсутність вищенаведених даних позбавляє суд повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи.

Крім того, відомості про те, яким чином була встановлена кількість пасажирів в транспортному засобі, будь-яким чином не оформлені.

Відсутність відеозапису з фіксацією вмісту транспортного засобу та кількості пасажирів, або письмових доказів (пояснень свідків, рапортів) не дозволяє суду встановити кількість пасажирів, що перевозились в транспортному засобі, зокрема понад визначену технічною характеристикою транспортного засобу кількість місць для сидіння.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Статтею 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину. Суд вважає, що встановлення безпосередньо в Конституції України формули презумпції не винуватості як об`єктивно-правового положення має найважливіший значення для захисту прав та законних інтересів громадян. Хоча цей принцип сформульовано як кримінально-процесуальній, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Таким чином, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.247,283,284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського

міського суду М.М.Головчак