Справа № 569/4419/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Сидорук Є.І. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , рнокпп - фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати, за ч. 4 ст. 122КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

05 березня2020 року о 15 год. 25 хв., у м. Рівне вул. Богоявленська, 18 інспектором взводу №1 роти ТОР УПП в Рівненській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Волковим В.А. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 048566 згідно з яким 05 березня 2020 року о 15 год. 13 хв. в м. Рівне по вул. Богоявленська, 14 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем AUDIA6д.н.з. НОМЕР_1 по другорядній дорозі при повороті праворуч не дав дорогу автомобілю ИЖ 27175 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, змусив водія різко гальмувати, змінювати напрямок руху та подавати звуковий сигнал, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну обстановку.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 122КУпАП порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, не визнав. Вказав, що 05 березня 2020 року дійсно їхав по вулиці Богоявленська у м. Рівне. Виїхавши з прибудинкової території на вул. Богоявленську ОСОБА_1 завершив маневр виїзду та зупинився щоб пропустити пішохода, який перетинав дорогу по нерегульованому пішохідному переході. У цей час по лівій смузі рухався транспортний засіб ИЖ 27175, який фактично обігнав транспортний засіб AUDI A6 на нерегульованому пішохідному переході та продовжив свій рух далі без жодної зупинки. Просить провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю у його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення адвоката ОСОБА_1 Кобилянської О.О., оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, суддяприходить до наступного висновку.

У протоколі БД №048566 від 05.03.2020 вказано, що ОСОБА_1 порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001року №1306 (з подальшими змінами та доповненнями)

Відповідно доп.16.11 Правил дорожнього рухуна перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідальність за порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху передбачена ч.4 ст. 122 КУпАП порушення, передбачені частинами першою третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих їх законних представників і захисників.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 виїхав із прибудинкової території по вул. Богоявленська та завершив маневр у правій смузі автодороги, а транспортний засіб НОМЕР_3 рухався по лівій смузі, що підтверджується поясненнями гр. ОСОБА_2 водія транспортного засобу ИЖ 27175. Дана обставина повністю спростовує твердження про створення аварійної обстановки автомобілем AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі по вул. Богоявленська 14.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху чітко вказано, що перехрестя це місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Прилегла територія це територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізног опроїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Оскільки ОСОБА_1 виїхав із прибудинкової території, то відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху він не перетинав перехрестя, а отже і не порушував вимог п. 16.11.Правил дорожнього руху і відповідно, відсутнє і протиправне діяння, що має бути кваліфіковано за ч. 4 ст. 122 КУпАП

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються, в тому числі, письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності.

У судовому засіданні встановлено, що свідком події був пішохід, який перетинав автодорогу по нерегульованому пішохідному переході, однак пояснення у данного свідка відібрано не було.

Натомість у матеріалах справи наявні пояснення громадянина ОСОБА_2 , який являється водієм транспортного засобу ИЖ 27175.

Суд критично оцінює такі пояснення, оскільки гр. ОСОБА_2 є зацікавленою особою, яка в першу чергу оправдовувала свої незаконні дії, а саме: різке гальмування, подачу звукового сигналу, зміну напрямку руху, взагал ірух по лівій смузі. Також у матеріалахсправи, окрім пояснень гр. ОСОБА_2 , відсутні реальні докази різкого гальмування та зміни напрямку руху транспортним засобом ИЖ 27175.

Рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інш ідокази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Європейський Суд з прав людини у справі "Аллене де Рібермон протии Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Приписами ст. 129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, середіншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч. 1ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону Українивід 23 лютого 2006 року «Про виконаннярішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів:(п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров протии України» від 17.06.2011 р., заява №38683/06; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднікпроти України» від 05.05.2015 р., заява №29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна протии України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Згідно п.2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015р. по справі №1-11/2015, - органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлени хцією Конституцією межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст. 6 Основного Закону України).

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діятилише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, щопередбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Інших доказів, суду не надано.

Отже, будь-яких доказів, що ОСОБА_1 порушив правила перетину перехрестя, чим спричинив створення аварійної обстановки у справі немає, а тому винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

За таких обставин, підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАПнемає, а тому відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП адміністративна справа за ч. 4 ст. 122 КУпАП підлягаєзакриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставівикладеного, керуючисьп.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ч. 4 ст 122 КУпАП закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І.