Справа № 211/2073/20
Провадження № 3/211/965/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 травня 2020 року суддя Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко С.В., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.3 ст.130 КпАП,-

ВСТАНОВИВ :

28 03 2020 року о 13-28 год., водій ОСОБА_1 двічі протягом року, керував транспортним засобом «ВАЗ 2101» номерний знак НОМЕР_1 в м. Кривому Розі по вул.. Кобилянського ,52 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений. Згідно зіст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Не вперше притягуючись до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень, знаючи про складання 28 03 2020 року відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та що матеріали будуть передані до суду, не доклав зусиль для дізнання про дату судового розгляду. На зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення адресу: м. Кривий Ріг, вул. Чебишева, 18 була надіслана судова повістка. Також ОСОБА_1 не надав жодних належних та допустимих доказів, (висновку спеціаліста, довідки медичної установи тощо), які б спростовували факт наявності у останнього ознак сп`яніння та підтверджували б вмотивовану відмову останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 410563 від 28 03 2020 року (а.с. 1);

- постановою про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК № 2308685 від 28 03 2020 року за ст. 126 ч. 4 КУпАП (а.с. 5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 03 2020 року (а. с. 3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 28 03 2020 року (а.с. 4);

- рапортом працівника поліції (а.с. 6);

- даними з бази даних підсистем «Адмінпрактика» Полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області (а.с. 9-10 ) ;

- відеозаписом з відео реєстратора (боді камери ).

Відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Згідно п.п.2,3,4 Розділу 1 Інструкції «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Загальні положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння а бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пункт 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснює, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння було зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення. Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджують двоє свідків, які вказані в протоколі та на окремих аркушах надали пояснення. А також, відеозаписом з відео реєстратора (боді-камери) поліцейських, з якого вбачається, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовлявся у присутності двох свідків, вказуючи, що поспішає, та самостійно пройде медичний огляд, разом з тим розумів, що йому пропонують працівники поліції, мав час на роздуми та мав право вибору, вказавши, що відмовляється від огляду. У протоколі ОСОБА_1 від підпису та від пояснень відмовився. Будь яких спростувань стосовно його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Суд, вивчивши матеріали справи вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, оскільки останній двічі протягом року вже піддавався адміністративному стягненню за вчинення правопорушень передбачених ст. 130 КУпАП,

Згідно зі ст.251 КУпАП, суду надані докази провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, що дозволяє суду, визнати останнього винним.

Призначаючи вид адміністративного стягнення, суд враховує характер і міру громадської небезпеки скоєного, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність, те що ОСОБА_1 до суду не з`явився, не надав суду відомостей, про оскарження обставин адміністративного правопорушення та кваліфікацію його дій.

Судом не встановлені обставини, які пом`якшують або обтяжують його відповідальність.

Враховуючи зазначені обставини справи, беручи до уваги особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч. 3 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, на нього необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років. Суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення буде достатнім, та повністю досягне мети його застосування.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом, який згідно пункту п`ятого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI становить у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 гривень.

Керуючись статтями 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Накласти адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , винного у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот ) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави ( отримувач: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA0026001, Код класифікації бюджету 22030106, код суду 26371308 ) судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 420 (чотириста двадцять ) грн. 40 коп.

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби, стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу у розмірі 81 600 (вісімдесят одна тисяча шістсот ) грн. 00 коп.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя: С. В. Ткаченко