490/2808/20 від31.07.2020
н/п 3/490/1974/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
Справа № 490/2808/20
н/п 3/490/1974/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2020 року м.Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м.Миколаєва Медюк С.О., при секретарі Гудковій Є.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого лікарем - стоматологом, номер облікової картки платника податків не відомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду м.Миколаєва 19.05.2020 року з Управління патрульної поліції в Миколаївській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 11.05.2020 року серії БД №288841, 11.05.2020 року о 09:35 год. в Миколаєві по вул.Спаська, 35, водій ОСОБА_1 керував т/з з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці ока майже не реагують на світло, млява мова, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення ступеню наркотичного сп`яніння в МОНД, згідно висновку від 11.05.2020 року №684, водій ОСОБА_1 відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 викладені в протоколі обставини заперечив та пояснив, що від проходження огляду не відмовлявся, а навпаки погодився та проїхав в МОНД, де виконав вимоги лікаря. Однак, за відсутності фізіологічного бажання не зміг здати сечу для аналізу. Додатково зазначив, що не заперечував здати інший біоматеріал.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Згідно з висновком лікаря-нарколога КП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» від 11.05.2020 року №684 вбачається, що встановити заключний діагноз неможливо у зв`язку з відмовою від проведення лабораторних досліджень з посиланням на відсутність фізіологічного бажання.

Відповідно до п.12 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Пунктом 13 вказаної Інструкції передбачено, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Як вбачається з відеозапису наданого Управлінням патрульної поліції в Миколаївської області до протоколу, факт відмови водія від медичного огляду у медичному закладі місця не мав, ОСОБА_1 намагався здати біологічний матеріал «сечу», але через відсутність фізіологічного бажання не зміг цього зробити.

З цього ж відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не було запропоновано інших варіантів здачі біоматеріалу для дослідження (кров, слину тощо), що підлягає дослідженню, окрім здачі сечі та такі докази в матеріалах справи відсутні, що в свою чергу додатково не може свідчити про відмову від проведення лабораторних досліджень на встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Крім цього, в протоколі при встановленні ознак наркотичного сп`яніння, відповідальна посадова особа серед інших зазначає «зіниці ока майже не реагують на світло». З дослідженого відеозапису вбачається, що події відбуваються у денну та сонячну пору доби. Крім цього, з цього ж відеозапису вбачається, що працівниками поліції не проводилось таке дослідження, як засвічення очей з метою встановлення реакції на світло. Вказане трактування ознак наркотичного сп`яніння, на думку суду, свідчить про формальний підхід відповідальних посадових осіб до складення протоколу, а трактування вказаної ознаки з Інструкції, свідчить про намагання відповідальної посадової особи створити правові підстави для супроводження водія на медичний огляд.

Крім цього, з дослідженого відеозапису з камер поліцейських не вбачається, що під час спілкування з поліцейськими у ОСОБА_1 млява мова. Навпаки, він спілкується досить емоційно, оскільки був зупинений по повідомленню на лінію «102» за погрозу іншому водієві зброєю (пістолетом).

Тобто, з огляду на вказане вище, дії ОСОБА_1 не можуть бути розцінені, як відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Виходячи з положень ст.8, ст.62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Обов`язок доведення обставин, що утворюють склад даного адміністративного правопорушення не покладається на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а є обов`язком уповноважених державних органів та установ.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення від 11.05.2020 року серії БД №288841, висновку лікаря-нарколога КП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» від 11.05.2020 року №684, яким не встановлено стан наркотичного сп`яніння та пояснень свідків, які підтвердили факт ознайомлення ОСОБА_1 з висновком лікаря-нарколога, а не підтвердили факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

У цій правовій позиції можна відокремити такі конструктивні ознаки: а) обов`язкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпції; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими. Тому, за відсутності таких ознак не можна констатувати, що правопорушення доведено «поза розумним сумнівом».

А тому, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак справа відносно нього підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247, 283-284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва.

Суддя С.О. Медюк