Справа № 685/481/20
Провадження № 3/685/299/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

30 квітня 2020 року.

Суддя Теофіпольського районного суду Хмельницької області Бурлак Г.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Теофіпольського ВнП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, тимчасово непрацюючого

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 230210, 28.032020 року ОСОБА_1 не повідомив адресу свого фактичного місця проживання після винесення йому термінового заборонного припису. Правова кваліфікація ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 230211, № 230212, № 230085, № 230194, № 230110, № 230193, № 230192, № 230191, № 230190, в період з 29.03.2020 року по 06.04.2020 року, щодня, ОСОБА_1 перебуваючи за власним місцем проживання порушив всі три заходи винесеного відносно нього термінового заборонного припису. Правова кваліфікація ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ст.. 36 КУпАП провадження № 3/685/300/20, № 3/685/301/20, № 3/685/302/20, № 3/685/327/20, № 3/685/328/20, № 3/685/329/20, № 3/685/330/20, № 3/685/331/20, № 3/685/332/20 об`єднані з провадженням № 3/685/299/20.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, клопотань чи заяв не подав. Тому суд вважає за необхідне розгляд справи проводити за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, Європейський Суд з прав людини, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: від обов`язків не лише для кримінального суду, який вирішує питання обґрунтованості обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Так, судом встановлено, що 28.03.2020 року відносно ОСОБА_1 винесено терміновий заборонний припис з 16 год. 00 хв. 28.03.2020 року по 16 год. 00 хв. 07.04.2020 року, яким зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи; заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою. Протоколи про адміністративні правопорушення по ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за невиконання припису винесені в період з 28.03.2020 року по 06.04.2020 року. Однак, суду не надано доказів того, що у ОСОБА_1 була реальна можливість за вказаний період проживати у іншому місці. Так в протоколах про адміністративне правопорушення зазначено місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , доказів на підтвердження існування іншого житла у ОСОБА_1 суду не надано. Тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 таких характерих ознак суб`єктивної сторони правопорушення як вина.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст.173-2 КУпАП (невиконання терміново заборонного припису), оскільки суду не надано доказів його вини у вчиненні правопорушень передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме у невиконанні термінового заборонного припису.

Відповідно ст. 247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП (невиконання терміново заборонного припису), то дії, визначені в протоколах серії АПР18 № 230210, № 230211, № 230212, № 230085, № 230194, № 230110, № 230193, № 230192, № 230191, № 230190 не утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.. 245, 251, 252, 280, ч.1 ст. 173-2 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за невиконання заходів встановлених терміновим заборонним приписом закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її проголошення через Теофіпольський районний суд.

Суддя