Справа № 187/565/20
3/0187/298/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 липня 2020 року смт Петриківка

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Говоруха В.О., розглянувши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, що надійшли із Петриківського відділення поліції Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, складеного відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, за участі ОСОБА_1 та його захисника адвоката Григор`єва М.І., -

В С Т А Н О В И В:

29.04.2020 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

01.06.2020 даний матеріал повернуто до Петриківського відділення поліції Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для доопрацювання та усунення недоліків.

12.06.2020, після доопрацювання вказаний адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 надійшов до суду.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 514700 від 21.04.2020 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складеного відносно ОСОБА_1 : 21.04.2020 о 18 год. 00 хв. на а/д С-041206 с. Іванівка до а/д Т-0412 водій ОСОБА_1 керував автомобілем BYD F-3 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: невиразна мова, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Вказані дії, правоохоронними органами кваліфіковано як порушення ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції закону, чинного на час вчинення правопорушення).

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 514691 від 21.04.2020 за ст. 124 КУпАП, складеного відносно ОСОБА_1 : 21.04.2020 о 18 год. 00 хв. на в/д С-041206 с. Іванівка до а/д Т-0412 водій ОСОБА_1 керував автомобілем BYD F-3 д.н.з. НОМЕР_2 не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини та скоїв наїзд на перешкоду «дерево». Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження.

Згідно протоколу, дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 та вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував свою причетність до вказаного правопорушення пояснивши, що автомобілем під час ДТП керував не він, а ОСОБА_4 при цьому він перебував на передньому пасажирському сидінні. Після ДТП ОСОБА_4 пішов з місця ДТП з метою відшукання засобів для евакуації автомобіля.

Крім того, ОСОБА_1 надав до суду пояснення в яких зазначено, що під час ДТП автомобілем BYD F-3 д.н.з. НОМЕР_2 керував ОСОБА_5 , а не він, про вказаний факт він повідомляв працівників поліції, які жодним чином на вказане не відреагували.

Вирішуючи питання про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення суд виходить з наступного:

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

І. Склад правопорушення визначеного ст. 124 КУпАП в редакції Закону № 586-VI від 24.09.2008 із змінами, внесеними згідно із Законами № 3045-VI від 17.02.2011 та № 596-VIII від 14.07.2015 передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п.п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 1.10. ПДР, в якому розкривається значення термінів, що наведені у цих Правилах, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» N 14 від 23.12.2005 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Судом заслухано пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, покази свідків та досліджено матеріали справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 514691 від 21.04.2020 за ст. 124 КУпАП, складеного відносно ОСОБА_1 : 21.04.2020 о 18 год. 00 хв. на в/д С-041206 с. Іванівка до а/д Т-0412 водій ОСОБА_1 керував автомобілем BYD F-3 д.н.з. НОМЕР_2 не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини та скоїв наїзд на перешкоду «дерево». Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження.

Відповідно до рапорта чергового РВ 21.04.2020 о 18:00 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 21.04.2020 о 18:00 за адресою Петриківський район с. Куліші, траса дорога на Радсело, авто Джилі або Шкода чорного кольору з`їхав в глибокий кювет. Заявник самого ДТП не бачив, але водій у стані алкогольного сп`яніння, не постраждав.

В схемі місця ДТП від 21.04.2020 з фототаблицею зафіксовано факт правопорушення та його наслідки, а саме: виїзд автомобіля BYD F-3 д.н.з. НОМЕР_2 за межі проїзної частини та наїзд на перешкоду «дерево» з пошкодженням автомобіля.

Судом досліджено відеозапис наданий працівниками поліції з якого вбачається, що по приїзду працівників поліції на місці ДТП, ОСОБА_1 перебував на пасажирському сидінні в салоні автомобіля свого сина, який знаходився на узбіччі неподалік місця ДТП. Працівниками поліції в присутності свідків, запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення стану сп`яніння, на що він відмовився.

При цьому, в судовому засіданні допитані як свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Так, свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він керуючи велосипедом рухався по автодорозі Кам`янське-Орлик, на перехресті звернувши в напрямку с. Радісне, на відстані близько 1 км він побачив як автомобіль на високій швидкості з`їхав з проїзної частини. Під`їхавши до місця ДТП він побачив чоловіка, віком близько 60 років, який вийшов з місця водія та пішов до лісу. Свідок викликав працівників поліції та здійснюючи зйомку на відеокамеру мобільного телефона намагався зупинити вказаного чоловіка. Через деякий час до місця ДТП під`їхала ОСОБА_2 , далі син, особи яка керувала автомобілем та працівники поліції.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що коли вона приїхала до місця ДТП там вже перебував ОСОБА_6 та зупиняв ОСОБА_1 , який намагався залишити місце аварії. Крім того, свідок пояснила, що вказані події вона знімала на відеокамеру вмонтовану до її мобільного телефону, крім неї вказані дії знімав на відео ОСОБА_6 та працівники поліції на бодікамеру. В її присутності особа, відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння не пояснивши причину такої відмови..

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_2 в судовому засіданні кожен окремо пояснили, що сторонніх осіб, крім ОСОБА_1 , на місці ДТП не було.

При цьому, будучи допитаним в судовому засіданні, як свідок ОСОБА_7 поясни, що 21.04.2020 під час ДТП саме він керував автомобілем належним ОСОБА_1 . Так, того ж дня, його запросив ОСОБА_10 допомогти виконати деякі роботи на території його садової ділянки. Зустрівшись з останнім в м. Кам`янське, ОСОБА_10 пояснив, що виконувати ніяких робіт вони не будуть та попросив його відвести ОСОБА_1 на його автомобілі в с. Радісне, на дачу, так як ОСОБА_1 разом з ним вживав спиртні напої. На вказану пропозицію він погодився та сівши за кермо автомобіля вони із ОСОБА_1 поїхали в напрямку с. Радісне. Рухаючись по дорозі, несподівано для нього, перед автомобілем вибігла тварина та він не впоравшись з керуванням допустив з`їзд керованого ним автомобіля за межі проїзної частини та зіткнення з перешкодою у вигляді дерева. Вийшовши з автомобіля він поцікавився станом здоров`я ОСОБА_1 . Останній пояснив, що почуває себе нормально. За їх спільною з ОСОБА_1 домовленістю він пішки пішов до м. Кам`янське для того, щоб віднайти спеціальну техніку для евакуації автомобіля. Дійшовши до АЗС, де він включив свій мобільний телефон, йому подзвонили та повідомили, що спеціальну техніку вже віднайшли. Після чого він пішов додому. Правоохоронні органи про ДТП не повідомляв так як перебував в шоковому стані. Повідомив, що посвідчення водія не має, однак має навики керування автомобілем.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 21.04.2020 йому зателефонував його батько ОСОБА_1 та повідомив, що його автомобіль розбитий. Прибувши на місце ДТП він побачив, як його батька ОСОБА_1 переслідує ОСОБА_6 здійснюючи відеозйомку. ОСОБА_1 повідомив йому, що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_4 , якого він не бачив. Через деякий час він за допомогою спецтехніки дістав пошкоджений автомобіль.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 будучи допитаними в судовому засіданні, кожен окремо, пояснили, що 21.04.2020 вони разом із ОСОБА_1 вживали спиртні напої. ОСОБА_10 запросив ОСОБА_7 для виконання робіт на його садовій ділянці. Так як вони перебували в стані сильного алкогольного сп`яніння вони прийняли рішення не їхати до садової ділянки ОСОБА_10 та попросили ОСОБА_7 відвести ОСОБА_1 на належному останньому автомобілі в с. Радісне. ОСОБА_4 погодився та сівши за кермо автомобіля, а ОСОБА_1 на переднє пасажирське сидіння вони поїхали. Через деякий час їм стало відомо, що ОСОБА_7 не впорався з керуванням та допустив ДТП.

Оцінюючи на предмет належності, допустимості та достатності надані суду докази суд приходить до наступного.

Покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в тій частині, що саме ОСОБА_7 сів за кермо та керуючи автомобілем поїхав разом із ОСОБА_1 в напрямку з м. Кам`янське в с. Радісне послідовні та узгоджуються між собою. Вказані покази узгоджуються з показами ОСОБА_1 наданим ним в судовому засіданні. При цьому, повідомлені свідками та ОСОБА_1 обставини узгоджуються з відеозаписом здійсненим працівником поліції, на якому містяться дані про те, що ОСОБА_1 повідомив, що за кермом була інша особа, а не він (запис № 2). При цьому, свідок ОСОБА_8 повідомив суду, що прибувши на місце ДТП його батько ОСОБА_1 повідомив йому, що він не перебував за кермом під час ДТП.

Суд зауважує, що достовірних даних, які беззастережно спростовують наведені покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суду не надано.

При цьому, покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_2 щодо відсутності інших осіб, крім ОСОБА_1 , в автомобілі під час ДТП суд не може прийняти як достовірні, оскільки, вказані свідки не були очевидцями ДТП та прибули на вказане місце за сплином деякого проміжку часу. Таким чином, вони об`єктивно не мали можливості бути очевидцями та бачити хто саме керував автомобілем під час ДТП. Означене твердження свідків суд розцінює, як суб`єктивне припущення.

Суд звертає увагу, що за повідомленням свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_2 вони здійснювали відеозйомку подій, очевидцями яких вони, однак вказані відеозаписи, особою яка здійснювала формування адміністративної справи, та відповідальна за збирання доказів відповідно до вимог ст. 255 КУпАП, суду не надані. При цьому, за принципами змагальності та безсторонності суду, суд позбавлений можливості здійснювати збір доказів самостійно за здійснює розгляд справи виключно в межах пред`явленого обвинувачення.

При цьому, суд не приймає як належний та допустимий доказ винності ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за принципом «поза розумним сумнівом», протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 514691 від 21.04.2020 та схему місця ДТП, оскільки вказані в них відомості суперечать поясненням вказаних свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також дослідженим судом відеозаписам.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення та схема ДТП не може бути визнані належними та достатніми доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в них повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Судом також враховано позиція ЄСПЛ щодо розуміння доведеності вини поза розумним сумнівом сформованим в рішенні «Коробов проти України», 2011 рік п. 65, де зазначено, що суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. А також в рішенні «Авшар проти Туреччини», де зазначено таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження «поза розумним сумнівом» факт керування ОСОБА_1 21.04.2020 о 18 год. 00 хв. автомобілем BYD F-3 по а/д НОМЕР_3 с. Іванівка до а/д Т-0412, отже, не знайшло свого підтвердження порушенням ним п. 12.1 ПДР, що спричинило пошкодження автомобіля, оскільки будь-яких беззаперечних, належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 251 КпАП України, такого факту суду не надано.

ІІ. Склад правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КпАП України, в редакції Закону № 586-VI від 24.09.2008 із змінами, внесеними згідно із Законами № 693-VII від 19.11.2013, № 596-VIII від 14.07.2015 і № 1446-VIII від 07.07.2016, передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в абзаці третьому пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» N 14 від 23.12.2005 якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Суд, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи і пояснення свідків та оцінивши на предмет належності та допустимості надані суду докази, а їх сукупність з точки зору достатності, вважає, що факт скоєння адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винність в його вчиненні ОСОБА_1 поза розумним сумнівом, в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження, так як в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт керування ОСОБА_1 21.04.2020 о 18 год. 00 хв. автомобілем BYD F-3 д.н.з. НОМЕР_2 на а/д НОМЕР_3 с. Іванівка до а/д Т-0412.

Для встановлення наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та перевірки пояснень ОСОБА_1 судом вживалось заходів для виклику в судове засідання свідка ОСОБА_3 , але вказана особа до суду не з`явився.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП України передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність закриття адміністративних справи заст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 124, 130 та 247КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 514691 від 21.04.2020 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та за протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 514700 від 21.04.2020 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодекс України про адміністративні правопорушення, закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 та частиною першою статті 130 Кодекс України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя: В. О. Говоруха