Справа № 752/6674/20
Провадження №: 3/752/3703/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 червня 2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 , як особі, яка протягом року була піддана адміністративній відповідальності, інкримінується вчинення 31.03.2020 р. о 17 год. за місцем проживання. домашнього насильства психологічного характеру відносно матері співмешканки, при наступних обставинах.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих дій не визнав. Пояснив суду, що у визначений в протоколі день і час дійсно між ним, його матір`ю ОСОБА_2 і співмешканкою ОСОБА_3 відбувся конфлікт. Між тим матір цивільної дружини учасником конфлікту не була, і жодних насильницьких дій від відносно неї не вчиняв.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Дослідивши матеріали справи, зокрема протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.04.2020, рапорт ст. ДОП Голосіївського УП ГУНП у м.Києві від 01.04.2020, пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 суд встановив, що дійсно 31.03.2020 р. о 17 год. між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відбувся конфлікт на тлі вживання сином і невісткою алкогольних напоїв, та відсутністю у останніх постійного місця роботи і доходу.

Згідно даних протоколу ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства відносно матері цивільної дружини, між тим матеріали справи не містять жодних даних про наявність конфлікту між ОСОБА_1 і матір`ю цивільної дружини ОСОБА_4 . Натомість у матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_4 , яка зазначає, що вона вчинила домашнє насильство відносно матері свого чоловіка ОСОБА_2 .

Також, з даних протоколу встановлено, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, як повторне протягом року вчинення домашнього насильства, між тим, до матеріалів справи не додано жодних доказів, що ОСОБА_1 протягом року був підданий адміністративному стягненню за вчинення правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, за ознаками повторного протягом року вчинення домашнього насильства.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про відсутність як подій так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП у діях ОСОБА_1 , що є підставою для закриття справи.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251-252, 173-2, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко