ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/1158/20
Головуючий в 1 інстанції: Зубов О.С.
Провадження № 33/819/132/20
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року

Суддя Херсонського апеляційного суду Гемма Ю.М.,

за участю захисника Головка О.В.,

Грігоряна ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника Головка О.В. та ОСОБА_2 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 17 березня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 17.01.2020 року о 04:20 год. керував т/з BMW 530 д/н НОМЕР_1 в м. Херсоні по вул. Перекопська, парк «Херсонська Фортеця» з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення координації рухів, зіниці не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі захисник Головко О.В. та ОСОБА_2 посилаються на незаконність винесеної постанови. Свої доводи мотивують тим, що постанова суду не обґрунтована жодними дослідженими доказами, які б підтверджували факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом. Указують, що на місці зупинки біля кінотеатру «Ювілейний» біля парку «Херсонська Фортеця» у незабороненому для стоянки місці ОСОБА_2 разом з товаришем перебували в автомобілі, до них під`їхав автомобіль патрульної поліції та було пред`явлено претензії щодо порушення правил паркування автомобіля. Апелянти наголошують, що під час з`ясування правомірності вимог працівників поліції у ОСОБА_2 з поліцією виник конфлікт. Зазначають, що транспортний засіб не здійснював рух, тобто ОСОБА_2 не керував транспортним засобом. Саме під час конфлікту працівники поліції почали вказувати, що ОСОБА_3 можливо перебуває в стані наркотичного сп`яніння та вимагати разом з ними у їх автомобілі проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_2 відмовився сісти в автомобіль до працівників поліції, оскільки вони погрожували йому застосування фізичної сили. ОСОБА_2 після складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення самостійно пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, за результатами якого наявність такого сп`яніння не підтверджено. Апелянти вказують, що за фактом порушення правил стоянки або зупинки транспортного засобу працівники поліції жодного протоколу відносно ОСОБА_2 не складалось. В порушення вимог ст.252 КУпАП судом не надано належну оцінку доказу, а саме відеозапису, доданого до протоколу, яким не підтверджено ні факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, ні факт його зупинки працівниками поліції. Відеозаписом підтверджено лише з`ясування особою обставин неправомірної поведінки працівників поліції відносно нього. Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не підтверджено факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом та обставини зупинки транспортного засобу працівниками поліції. Апелянти вважають, що за викладеного спростовано наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_2 .. Просять допитати як свідка ОСОБА_6 , скасувати постанову суду, закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника Головка О.В. та ОСОБА_2 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, які підтримали свої апеляційні вимоги, просили їх задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Під час перевірки матеріалів справи встановлено, що в порушення зазначених вимог закону, судом першої інстанції належним чином не були з`ясовані обставини щодо вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як убачається зі змісту постанови, суд в обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, послався на наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення № 256905 серії ДПР18 від 17.01.2020 року., відеозапис на СД носії, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 17.01.2020 року о 04:20 год. керував т/з BMW 530 д/н НОМЕР_1 в м. Херсоні по вул. Перекопська, парк «Херсонська Фортеця» з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення координації рухів, зіниці не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно «ІНСТРУКЦІЇ про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: звуження чи дуже розширення зіниці, які не реагують на світло; сповільнення або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродня блідість.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.6 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395).

Отже, згідно із положеннями, що містяться у вищезазначених вимогах законодавства випливає, що відповідальність особи за ч.1 ст. 130 КУпАП настає не тільки у разі керування транспортним засобом у стані сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Тобто, якщо водій ухилився від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків - є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Між тим, під час перевірки матеріалів провадження, зокрема, перегляду відеозапису, долученого до матеріалів справи встановлено, що підозру про перебування ОСОБА_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення координації рухів, зіниці не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, про що вказано в протоколі, взагалі не було пред`явлено, як і не зафіксовано вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Під час перегляду відеозапису обставин, які підлягають встановленню підтверджено лише факт словесного конфлікту між працівниками поліції та ОСОБА_2 з приводу застосування до нього фізичного насильства, не засвідчено складання протоколу та відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Письмові пояснення свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_2 на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, на які послався суд, не підтверджені під час перегляду відеозапису з місця події, оскільки на відеозапису не зафіксовано як законність вимоги для проходження ОСОБА_2 огляду на стан наркотичного сп`яніння, так і саму пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

У суді першої інстанції ОСОБА_2 пояснив, що він не керував транспортним засобом та не перебував у стані наркотичного сп`яніння, коли на місце зупинки біля паркової зоні прибули працівники поліції та пред`явили претензії про заборону стоянки у парковій зоні.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_2 керував автомобілем, тобто був водієм, автомобіля BMW 530 д/н НОМЕР_1 на місці зупинки біля паркової зони з порушенням норм ПДР України.

У цей же день о 08 годині ОСОБА_2 був оглянутий лікарем КУ «Обласний наркологічний диспансер» ХОР, за результатами якого ознак алкогольного або наркотичного у ОСОБА_2 не виявлено, що підтверджено довідкою №116 від 17.01.2020 року зазначеної медичної установи. (а.с.20)

Ніяких інших доказів про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не має.

Перевіривши докази, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції не може погодитись з рішенням суду першої інстанції з огляду на те, що поза увагою суду та без належної правової оцінки залишився той факт, що дії працівників поліції, які складали протоколи відносно ОСОБА_2 не відповідають встановленим законом вимогам.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що обставини, які стали підставою складання протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження.

Указані порушення закону є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Встановлені апеляційним судом порушення при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, ставлять під сумнів достовірність даних, зазначених в протоколі та долучених до нього матеріалів, а тому вони не можуть бути прийняті до уваги.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

За наявності очевидних порушень при складанні протоколу та відсутності належних та допустимих доказів, суд визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення.

Незважаючи на заперечення ним своєї вини, суд не викликав для допиту свідків, працівників поліції, які склали протокол, що свідчить про недотримання вимог ст.280 КУпАП.

Згідно із ст.ст.9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки доказів.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що достовірні дані про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у матеріалах справи відсутні.

Апеляційний суд, керуючись ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_2 тлумачить на його користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому постанову суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою, її слід скасувати та на підставі п.1 ст.247 КпАП України закрити провадження в справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, задовольнивши апеляційну скаргу захисника Головка О.В. та ОСОБА_2 ..

Керуючись п.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Головка О.В. та Грігоряна А.А. - задовольнити, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 17 березня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_2 скасувати та підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити провадження в справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду (підпис) Ю.М.Гемма