КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1586/2020 Суддя у І-й інст.: Курило А.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою захисника Харченко С.В. на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 17 березня 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Як встановив суд 1-ї інстанції, ОСОБА_1 26 січня 2020 року, близько 23 год. 15 хв. керував транспортним засобом «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Григорія Чупринки, 5, у місті Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах з порожнини рота, тремтіння пальців рук, однак від медичного огляду для встановлення стану сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову суду захисник Харченко С.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 автомобілем і його зупинку працівниками поліції та не містить показань свідків та/або відео, що підтверджують факт керування.

Вказує, що від огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся, а обвинувачення, вказане в протоколі є нечітким та незрозумілим. При цьому, працівники поліції не пропонували йому пройти відповідний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а одразу запропонували проїхати до закладу охорони здоров`я, однак письмове направлення про це в матеріалах справи відсутнє.

Вважає, що патрульними не встановлено час вчинення правопорушення, зазначений у протоколі як вчинений о 23 год. 15 хв., у той час як початок відеозапису відбувся о 22 год. 57 хв., коли ОСОБА_1 спілкувався з працівниками патрульної поліції.

Зазначає, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, що вказує на недоліки протоколу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Харченка С.В., перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУаАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Так ст. 266 КУпАП та п.п. 1, 6 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ України за № 1452/735 від 09.11.2015 (далі по тексту - Інструкції), передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (п. 7 Розділу І Інструкції).

Згідно приписів ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 345972 від 26.01.2020, складеного відносно ОСОБА_1 , він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, що категорично заперечує сам ОСОБА_1 .

Переглядом відеозапису з нагрудної боді-камери поліцейського АА-00861 встановлено, що патрульні не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, як це передбачено у таких випадках, а одразу запропонували пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, чим порушили вимоги п.7 Розділу І Інструкції та стаття 266 КУпАП, на що правильно звертає увагу апелянт.

На зазначені порушення вимог Закону суд першої інстанції належної уваги не звернув, а тому прийшов до хибного висновку про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, у зв`язку з грубим порушенням працівниками поліції законодавчих положень щодо огляду осіб, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, зробити висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не видається можливим, у зв`язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із постановленням нової постанови апеляційним судом, якою провадження по справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і таким чином задоволенню апеляційної скарги захисника Харченко С.В.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Харченко С.В. задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 17 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко