Справа № 264/2717/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2020 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Іванченко Алла Миколаївна, розглянувши в м. Маріуполі матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 26.04.2020 року о 17 годині 57 хвилин керував транспортним засобом Fiat Ritmo державний номерний знак НОМЕР_2 біля будинку № 18 по вул. Карпінського в Кальміуському районі м Маріуполя в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди правопорушника, проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, за допомогою технічного засобу «Drager Alkotest» № 0308 від 26.04.2020 року результат позитивний 2,92 %о. Від проходження огляду на стан сп`яніння в міському наркологічному диспансері м. Маріуполя (КЛПУ) відмовився в присутності двох свідків в установленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України.

Правопорушник у судовому засіданні обставини викладені в протоколі підтвердив, та пояснив, що дійсно 26.04.2020 року керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до загальних положень ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.9а ПДР України передбачено заборону керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 176315 від 26.04.2020 року, результатами тесту «Drager Alkotest 7510» № ARMF № 0308 тест № 23 від 26.04.2020 року результат позитивний 2,92 %о, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів, згідно яких проба на стан сп`яніння позитивна 2,92%о, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою засобу «Драгер», рапортом поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Донецькій області ДПП Даніліка Г., постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 695881 від 26.04.2020 року про притягнення ОСОБА_1 за порушення ПДР України за ч.5 ст.121 КУпАП та накладання штрафу в розмірі 51 грн., яке стало підставою законної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також доданим до матеріалів справи відеозаписом, на якому зафіксований факт застосування до ОСОБА_1 газоаналізатора в присутності двох свідків, проведеного відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. №1452/735 (далі Інструкція), складання протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, на підставі викладеного, суд відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Ураховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 130, 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя: А. М. Іванченко