Справа № 336/883/20
Пров. № 3/336/557/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм в товаристві з обмеженою відповідальністю, за ознаками ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

9 лютого 2020 року, о 02 годині 43 хвилини, ОСОБА_1 під час керування автомобілем марки ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, на що вказували запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, на перехресті вулиці Ігоря Сікорського та автодороги М-18 в м. Запоріжжі був зупинений співробітниками Управління патрульної поліції. Від проведення у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, відмовився у присутності двох свідків. Зазначені дії містять порушення п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

ОСОБА_1 винуватість у вчиненні описаних дій не визнав та пояснив, що близько 02 години 30 хвилин 9 лютого 2020 року знаходився в належному йому автомобілі ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1 , на узбіччі вул. Ігоря Сікорського в м. Запоріжжі, очікуючи приїзду свого сина, який рухався з іншого населеного пункту до м. Запоріжжя. Співробітники поліції, що під`їхали до його автомобіля, зауважили йому на тому, що в автомобілі не працює покажчик заднього правого «стопу», на що ОСОБА_1 відповів, що перегоріла лампочка. Проте поліцейські не дали йому можливості усунути несправність на місці стоянки та винесли щодо нього постанову за ознаками ст. 125 КУпАП. Згодом представники влади припустили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти медичний огляд на місці стоянки транспортного засобу, проти чого не заперечував ОСОБА_1 . Але алкотестера «Драгер» в розпорядженні екіпажу не виявилось, що зумовило здійснення ним дзвінків у службу «102» з метою виклику іншого екіпажу у супроводі особи, відповідальної за наявність цього обладнання. Побачивши, що він телефонує по номеру 102, поліцейські зупинили автомобіль, пасажирів якого залучили до участі в процедурі складання протоколу, та склали протокол, не роз`яснивши ОСОБА_1 його прав. Очікуючи приїзду відповідальної особи, він пояснював співробітникам поліції, що не відмовлявся ані пройти огляд на місці стоянки, ані проїхати до медичного закладу, проте вони не реагували на його звернення. За спливом нетривалого часу співробітники поліції уїхали, а він дочекався приїзду свого сина та за кермом авто направився додому.

Через відсутність в його діях ознак складу правопорушення, за якими складений протокол, та порушення законодавства при притягненні його до адміністративної відповідальності просить про звільнення від відповідальності.

Представник правопорушника підтримала доводи свого підзахисного, зауваживши на тому, що відеозапис процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить зображення свідків, у присутності яких складений протокол, а в матеріалах справи відсутнє направлення водія на огляд до медичного закладу, яке є обов`язковим у випадках відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Відсутність приладу для перевірки водія на стан сп`яніння також свідчить про порушення службовими особами поліції «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року.

У зв`язку з викладеним через порушення поліцейськими законодавства про адміністративні правопорушення, а також у відсутність належних доказів чинення ОСОБА_1 правопорушення просить звільнити його від відповідальності.

Винуватість правопорушника у вчиненні описаних дій підтверджує протокол про адміністративне правопорушення, який в силу вимог законодавства про адміністративні правопорушення є джерелом доказів (ст. 251 КУпАП).

До доказів винуватості також відносяться:

- акт фіксації відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стані сп`яніння в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а. с. 4);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 31.08.2019 року, з якого випливає, що ОСОБА_1 відмовився від проходження цього огляду (а. с. 4);

- показання допитаного суддею співробітника поліції ОСОБА_5 , який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 і показав суду, що протягом тривалого часу після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 наполягав на тому, що автомобіль не рухався, тому він не є суб`єктом будь-якого з порушень правил безпеки руху, потім довго відмовлявся надати поліцейським посвідчення водія. Оскільки поведінкові прояви правопорушника дали підстави припустити стан його сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд, на який ОСОБА_1 погоджувався лише за умови прибуття якоїсь відповідальної особи, яку він, за його поясненнями, викликав сам. Тривалий час спілкування відбувалося за умови того, що ОСОБА_1 усівся в салон свого автомобіля, залишивши невелику щілину у вікні, скрізь яку і відбувалося розмова. Інспектор спростував пояснення правопорушника про перебування автомобіля в статичному стані, заявивши, що до описаної зустрічі екіпаж вже спілкувався з ОСОБА_1 , який знаходився в автомобілі, що стояв, знаходячись при цьому в нетиповому для зимньої пори року вигляді, а саме: без брюк. Переконавшись в тому, що водій не потребує сторонньої допомоги, поліцейські від`їхали, проте в процесі патрулювання в означеному місці їм стало очевидно, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зрушив з місця та поїхав, тому з огляду на нетиповий вигляд і стан водія вони з колегами прийняли рішення зупинити водія, у зв`язку з чим хибними є заяви ОСОБА_6 про те, що він не здійснював рух. Спростовує твердження правопорушника про те, що йому не роз`яснювали його прав, а також про те, що склали протокол попри згоду особи на проходження огляду на стан сп`яніння. Що стосується так званої згоди, дійсно правопорушник декларував свій намір взяти участь у цьому огляді, але лише у присутності відповідальної особи, не пояснюючи, ким, за його уявою, має бути така особи. Кожен з членів екіпажу уповноважений на складання протоколу у відсутність будь-якого адміністративного чи консультативного контролю, тому ОСОБА_1 було роз`яснено, що його подальші заклики про залучення відповідальної особи будуть розцінені як відмова, яка, власне, і відбулася, оскільки не наповнені будь-яким змістом переговори з правопорушником протягом більш ніж однієї години свідчили лише про його навмисне ухилення від пропозиції уповноважених співробітників поліції пройти медичний огляд. У зв`язку з викладеним, залучивши до участі у фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду сторонніх осіб, поліцейські склали протокол за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП. Спростовує заяви ОСОБА_1 про те, що він всупереч висновкам інспектора про наявність у нього ознак сп`яніння та попри вимоги закону не був відсторонений від керування транспортним засобом, зауваживши на тому, що фактично керування автомобіля було довірено іншій особі, очевидно, сину правопорушника, якого той чекав на дорозі;

- відеозапис події, наданий управлінням патрульної поліції, що є джерелом доказів у відповідності до ст. 251 КУпАП, який повністю підтверджує показання інспектора ОСОБА_5 . Відтворення відеозапису робить очевидним ту обставину, що співробітник поліції пропонував ОСОБА_1 проходження огляду як за допомогою пристрою «Драгер» на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, та кілька разів справлявся, чи дійсно особа відмовляється від проходження огляду з застосуванням жодного з передбачених законом способів.

Що стосується сприйняття правопорушником змісту адресованої йому пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, огляд відеозапису події правопорушення не залишає сумнівів в правильному усвідомленні ОСОБА_1 змісту адресованої йому пропозиції, про що свідчать близьке розташування по відношенню один до одного ОСОБА_1 та службової особи патрульної поліції, неодноразова відповідь правопорушника на таку пропозицію про те, що він буде проходити огляд лише у присутності відповідальної службової особи патрульної поліції, а також зайнята ОСОБА_1 під час складання протоколу позиція, яка полягала в тому, що він не здійснював рух за кермом автомобіля, який перебував в нерухомому стані, коли до нього під`їхав патрульний екіпаж. (а. с. 10).

Згідно із ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Проведення цього огляду внормоване «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

Враховуючи наявність законодавчо врегульованого порядку проведення медичного огляду, факт відмови від проходження такого огляду має бути підтвердженим у встановленому згаданим нормативним актом порядку.

Відповідно до п. 3 «Порядку…» огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

В силу п. 4 огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

За змістом п. 8 «Порядку…» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Описані положення нормативних актів, які внормовують порядок направлення водіїв для медичного огляду, приписують обов`язкове залучення свідків для констатації відмови водіїв від проходження такого огляду.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення випливає, що у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 правопорушник відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Залучення свідків до фіксації відмови водія від проходження медичного огляду підтверджує згаданий суддею відеозапис процедури складання протоколу, а також письмові пояснення означених осіб, сумніватися у належності яким підписів під письмовими поясненнями у судді немає жодних підстав (а. с. 6, 7).

У зв`язку з викладеним суддя відкидає твердження захисника про те, що з відтвореного відеозапису не вбачається присутність свідків, враховуючи при цьому темну пору доби (між 02-00 та 04-00 годинами ночі), що зумовила певні похибки візуальної якості усього записаного відеоматеріалу.

Об`єктивну сторону складу правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворюють дії з відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом, що означає, що предметом доказування під час з`ясування обставин справ цієї категорії є доведення факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України».

Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Встановивши обставини справи на підставі наданих судді фактичних даних, суддя знаходить сукупність цих даних, які є допустими, належними та достовірними, достатньою для прийняття процесуального рішення на користь висновків автора протоколу, яке поза розумним сумнівом доведене в цьому провадженні.

На означений висновок судді не впливають згадані твердження сторони захисту про відсутність у екіпажу приладу «Драгер», оскільки поліцейський, не заперечуючи проти цієї обставини, яку він пояснив недостатнім оснащенням патрульної поліції цими приладами, заявляв, що за умови беззаперечної згоди правопорушника на його використання прилад був би доставлений до місця пригоди іншими екіпажами. Проте підстав для констатації згоди правопорушника у поліцейських не було, саме тому за спливом більш ніж години умовлянь ОСОБА_1 дати тверду та недвозначну відповідь було прийнято рішення про складання протоколу.

Твердження представника правопорушника про відсутність направлення її підзахисного до медичного закладу спростовує відповідне направлення (а. с. 5), яке містить зауваження про відмову особи від проходження цього огляду, тому також не приймається суддею на користь заперечень сторони захисту.

Дійшовши висновку про достатність наданих джерел для прийняття процесуального рішення, суддя знаходить заперечення ОСОБА_1 та його захисника такими, що наповнені декларативним змістом і не спростовують сукупності наданих судді фактичних даних, зміст яких наведений вище.

Наведені обставини виключають ухвалення постанови про закриття провадження в справі, підставою для якого, на думку сторони захисту, є відсутність даних, які неспростовно вказують на причетність правопорушника до інкримінованих йому дій.

Таким чином, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.

Вирішуючи питання про адміністративну відповідальність, суддя вважає за необхідне застосувати зазначені в санкції частини статті, за ознаками якої складений протокол, адміністративні стягнення, не вбачаючи, як вказано вище, підстав для звільнення правопорушника від відповідальності.

Керуючись ст. ст. 130, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафа в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. (на р/р UA0008001 код бюджетної класифікації: 21081300, отримувач: ГУК у Запорізькій області, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 899998, Банк: Казначейство України (ЕАП), призначення платежу адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також судовий збір в розмірі 420 грн. в дохід держави (на р/р : UA00026001, отримувач: ГУК у м. Києві, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106).

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга в Запорізький апеляційний суд через суд, який виніс постанову, протягом десять днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити правопорушнику, що в разі несплати штрафу у встановлений ст. 307 КУпАП строк, постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається на примусове виконання у відділ державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, у відповідності до ч. 2 ст. 308 КУпАП, стягується у подвійному розмірі штрафу в сумі 20400 грн. 00 коп.

Суддя О.В. Щаслива

Строк пред`явлення виконавчого документу « »________20___р.

Постанова набрала законної сили « »_________20____р.

Дата видачі « »_________20____р.