Справа № 711/2963/20
Номер провадження 3/711/1018/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Михальченко Ю.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 17.04.2020 року серії АПР18 № 258857, ОСОБА_1 17.04.2020 року близько 17 год. 30 хв. на території Комбінованого ринку за адресою: в м. Черкаси, по вул. Шевченка, 345/10, порушив умови карантину, а саме перебував у громадському місці без документів, які посвідчують особу, чим порушив Постанову КМУ № 211 від 11.03.2020 року, за що передбачена відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП не визнав та повідомив, що 17 квітня 2020 року був зупинений працівниками поліції, якими було повідомлено про порушення ним норм Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року, а саме перебування у громадському місці без документів, які посвідчують особу. Однак, копія паспорта громадянина України знаходилася у нього в мобільному телефоні та була пред`явлена працівникам поліції. Тому вважає, що ним не порушено умов карантину.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного:

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що матеріали адміністративної справи не містять жодного доказу про порушення ОСОБА_1 вимог ч. 2 п. 16 Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року, оскільки перебував на вулиці з документами, що посвідчують особу (копія паспорта знаходилася в мобільному телефоні).

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що справа підлягає до закриття провадженням у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 44-3, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю. В. Михальченко