Справа № 199/2980/20
ПОСТАНОВА

іменем України

04 червня 2020 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого ТОВ «РУШ» на посаді водія, проживаючого та зареєстрованого у квартирі АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП,

-за участі особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , захисника адвоката Потягайла І.О

ВСТАНОВИВ:

29.04.2020, близько 11.31 год. за адресою АДРЕСА_2 на вулиці біля будинку гр.. ОСОБА_1 , 1978 р.н., при перевірці документів виражався нецензурною лайкою в бік поліцейських при перехожих, на неодноразові вимоги припинити правопорушення лейтенанта ОСОБА_2 1996 р.н., не реагував, чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 185 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 з обставинами викладеними у протоколі категорично не погодився, та пояснив, що 29.04.2020 року, рухаючись на вантажному авто вирішив заїхати до магазину купити продукти харчування, в ході цього був помічений працівниками поліції та зупинений начебто через порушення ним дорожнього знаку та Правил Дорожнього руху. Під час спілкування з працівниками поліції останні поводили себе не коректно, та вимагали від нього документи про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, а після того взагалі наділи кайданки і затримали. Крім того, зазначив, що він дійсно висловлювався на працівників поліції нецензурною лайкою, однак внаслідок того, що його останні його штовхали. Вважає, що правил дорожнього руху він не порушував, та будь-яких незаконних дій для його затримання не вчиняв. При цьому, зауважив, що має інвалідність 3 групи.

Захисник Потягайло І.О. підтримав думку свого підзахисного та надав суду письмове клопотання з додатками у якому просив закрити провадженні у справі посилаючись на вимоги ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Просив звернути увагу суду на недостатність доказів покладених у вину ОСОБА_1 .

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а саме у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського, при виконанні ним службових обов`язків - доведена в повному обсязі наявними в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія АА № 190678 від 29.04.2020 року, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис.

- відеозаписами на DVD-R диску, надісланий працівниками Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.

Так, безпосередньо у судовому засіданні за участі захисника та самого ОСОБА_1 досліджувався відео запис з нагрудних камер працівників поліції змонтовані на DVD-R диску. Під час дослідження запису було встановлено, що екіпаж патрульної поліції патрулюючи місцевість зупинили вантажне авто МАН державний номерний знак НОМЕР_2 за порушення дорожнього знаку 3.3 (Рух вантажних транспортних засобів заборонено). З моменту зупинки транспортного засобу вбачається, як ОСОБА_1 на повідомлення про порушення ним Правил Дорожнього руху, відразу почав розмовляти у зухвалій, грубій формі, мотивуючи тим, що поліцейські взагалі не повинні були його зупиняти та вимагати документи.

В ході спілкування ОСОБА_1 , намагався уникнути розмови з правоохоронцями та хотів залишити місце його зупинки сівши до своєї вантажівки. У свою чергу працівники поліції спокійно роз`яснили положення ст. 36 ЗУ «Про національну поліцію», де йде мова про те, що - 1. Поліцейський уповноважений вимагати від особи (осіб) залишити визначене місце на певний строк або заборонити чи обмежити особам доступ до визначеної території або об`єктів, якщо це необхідно для забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони життя і здоров`я людей, для збереження та фіксації слідів правопорушення. 2. Поліцейський може обмежувати або забороняти рух транспорту і пішоходів на окремих ділянках вулиць і автомобільних доріг у разі затримання осіб відповідно до закону, під час аварій, інших надзвичайних ситуацій, якщо це необхідно для забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони життя і здоров`я людей.

Однак, ОСОБА_1 проігнорувавши законні вимоги поліцейського під час виконання ним службових обов`язків, почав висловлюватися у бік правоохоронців нецензурною лайкою, та показувати своє посвідчення інваліда при цьому відповів працівникам поліції « ОСОБА_3 могу ездить где захочу». Одним з працівників поліції було двічі запропоновано заспокоїтися ОСОБА_1 та не залишати місця спілкування і надати посвідчення водія та документи на реєстрацію транспортного засобу для встановлення особи, та їх перевірки, так як уразі невиконання цих вимог його можуть затримати та застосувати спеціальні засоби «кайданки». У відповідь на що, ОСОБА_1 обурився та продовжив ображати поліцейських. При цьому розмовляючи у грубій формі. Внаслідок таких дій останнього і було затримано про що свідчить наявність в матеріалах справи ксерокопія протоколу про адміністративне затримання серії АА № 169555.

У судовому засіданні, ОСОБА_1 не заперечував та підтвердив факт висловлювання в бік працівників поліції нецензурною лайкою, мотивуючи це тим, що останні першими почали його штовхали. Однак, зазначені твердження ОСОБА_1 спростовуються тим же самим відео записом на якому будь-якого фізичного впливу до моменту самого затримання ОСОБА_1 - не застосовано, так як відеозапис розпочатий та закінчений з моменту виявлення правопорушення аж до затримання ОСОБА_1 .

Таким чином, доводи захисника Потягайло І.О., що вина його підзахисного недоведена, а наявні матеріали справи складені з грубими порушеннями норм закону, не спростовують того факту, що ОСОБА_1 висловлюючись нецензурною лайкою, проявив злісну непокору законному розпорядженню та вимозі поліцейського, при виконанні ним службових обов`язків.

Отже, аналізуючи надані пояснення ОСОБА_1 , дослідивши наявні докази, з точки зору належності, допустимості та достовірності, такі обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять наявність у ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення.

За таких обставин дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст.185 КУпАП, як такі що виразилися у злісній непокорі законному розпорядженні та вимозі поліцейського, при виконанні ним службових обов`язків, та полягали у вимозі спрямованій до ОСОБА_1 , надати документи на керований ним автомобіль і залишатися на місці зупинки.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який є особою з інвалідністю 3 групи, ступінь його вини, майновий стан, відсутність істотних наслідків вчиненого правопорушення, той факт, що ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні не розкаявся. За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 , накласти адміністративне стягнення за ст. 185 КУпАП у виді штрафу, у розмірі 10 (десяти ) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 170.00 (сто сімдесят) гривень.

На підставі ст. 401 КУпАП стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В.Щербина-Почтовик

04.06.2020