Справа № 349/121/20
Провадження № 33/4808/205/20
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Рибій М. Г.
Суддя-доповідач Повзло
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Шидзінського Івана Володимировича, що діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 09.04.2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі захисник Шидзінський І.В. просить постанову суду скасувати, звільнити ОСОБА_1 від адміністративного відповідальності, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Наголошує на тому, що неявка в судове засідання ОСОБА_1 обумовлена тим, що його не було належним чином сповіщено про час та місце судового розгляду, а також внаслідок діючої в країні пандемії з встановленими обмеженнями щодо пересування, прибути в судове засідання є неможливим. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є незаконним, та таким, що складений із грубим порушенням прав ОСОБА_1 , оскільки в якості свідка зазначено сина ОСОБА_2 - ОСОБА_1 який є інвалідом 2-ї групи з дитинства, що, на його думку, порушує принцип неупередженості свідка, про що ОСОБА_1 наголошував працівникам поліції. Посилається також на те, що відеозапис не може вважатись належним та допустимим доказом, оскільки в протоколі відсутнє посилання на цей технічний запис як на доказ. Обґрунтовуючи свої доводи апелянт посилається на норми КАСУ. Вважає, що суд зайняв явно упереджену, непослідовну та необ`єктивну позицію, оскільки мотивував свої висновки надуманими доказами та проігнорував чисельні процесуальні порушення, які були допущені працівниками поліції під час складання протоколу.

Постановою суду встановлено, що 13.01.2020 року о 02-10 год. ОСОБА_1 в с.Юнашків по вул. Центральній керував автомобілем ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, відповідальність за що, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду не з`явились особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Шидзінський І.В., яких належним чином було повідомлено про час та місце слухання справи, а саме шляхом передачі телефонограми (а.п. 44).

05.05.2020 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання захисника Шидзінського І.В. про розгляд справи у його відсутність та відсутність його підзахисного ОСОБА_1 , оскільки вони не мають змоги прибути в судове засідання внаслідок введення карантинних обмежень. Захисник додав, що апеляційну скаргу вони підтримуються в повному обсязі та просять її задовольнити.

Враховуючи те, що учасники судового провадження належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутність, вважаю за можливе провести судовий розгляд у відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника Шидзінського І.В., що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, постанову суду скасувати, та прийняти нову, з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувався у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника Шидзінського І.В.

В постанові суду зазначене наступне: « ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки не повідомив. Також ОСОБА_1 не з`являвся судові засіданні, які були призначені на 14.02.2020, 24.02.2020, 10.03.2020, 24.03.2020. Про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується: заявами ОСОБА_1 від 14.02.2020 про надання йому для ознайомлення матеріалів справи та про відкладення судового засідання з метою реалізації ним свого права на захисника, рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень - судових повісток» (а.п. 33).

Проте, з вказаним висновком суду не можливо погодитись, оскільки процесуальна поведінка особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не давала суду правових підстав для розгляду справи у його відсутність, оскільки матеріали провадження не містять відомостей щодо одержання останнім повісток про виклик, або іншого доказу на підтвердження факту отримання ним сповіщення.

Так, в матеріалах провадження містяться відомості щодо направлення повідомлення на адресу ОСОБА_1 про явку в судове засідання на 09.04.2020 року о 15-00 год. (а.п. 29), проте відомості про його отримання адресатом, в матеріалах провадження відсутні.

Крім того, як вбачається з довідок Укрпошти, попередні повідомлення про явку в суд ОСОБА_1 на 24.03.2020 року (а.п. 25-27) та на 10.03.2020 року (а.п. 28, 30-32) були повернуті в суд першої інстанції без відомостей щодо їх отримання адресатом.

Виходячи з наведеного вище, а також враховуючи те, що на території України на час винесення судового рішення діяли карантинні обмежувальні заходи, розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та його захисника, свідчить про порушення судом першої інстанції приписів ст. 268 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.

В апеляційній скарзі захисник Шидзінський І.В. заперечував винуватість ОСОБА_1 та стверджував, що його притягнення до адміністративної відповідальності є безпідставним.

В той же час, вважаю вказані доводи сторони захисту безпідставними, оскільки дослідивши надані суду матеріали, оцінивши їх у сукупності, доходжу висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Так, відповідно до протоколу по адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 звинувачується в тому, що допустив порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України, оскільки керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В той же час, згідно зі ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Вважаю встановленим, що ОСОБА_1 13.01.2020 року о 02-10 год. в с.Юнашків по вул. Центральній керував автомобілем марки «ВАЗ 21072», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосування приладу «Драгер», результат якого становить 1.03% (проміле), в присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дійсність вказаних обставин підтверджується наступними доказами: 1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №051959 від 136.01.2020 року, складеного уповноваженою на те особою, у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , підписаного як працівником поліції, так й ОСОБА_1 (а.п. 1); 2) долученим до протоколу результатом тесту, проведеного за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», з показником 1,03% (проміле), підписаного особою, що тестувалась - ОСОБА_1 (а.п. 3); 3) письмовими поясненними свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які засвідчили своїми підписами як факт проходження ОСОБА_1 перевірки на місці зупинки транспортного засобу для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «ДРАГЕР», так й результат огляду з показником - 1,03% (проміле), (а.п. 4, 5); 4) актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6810, ARCУ-0197 (свідоцтво про повірку якого долучено до справи та чинене до 02.10.2020 року - а.п.11) з аналогічним результатом - 1,03 % (проміле), складеного у присутності двох свідків і ними підписаного, де напроти анкетних відомостей ОСОБА_1 в графі «з результатом згоден» міститься його особистий підпис (а.п. 6); 5) направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного працівником поліції 13.01.2020 року о 02-21 год., де містяться ознаки алкогольного сп`яніння, що буди виявлені у ОСОБА_1 : різкий запах алкоголю з порожнини рота, а в графі «огляд проводився за допомогою» міститься запис - «не проводився у зв`язку із відмовою», що свідчить про те, що останній відмовився від проходження огляду в медичному закладі, оскільки повністю погодився з результатами огляду - 1,03% (проміле) проведеного за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу (а.п. 7); 6) рапортом працівника поліції від 13.01.2020 року, з якого вбачається підстава запинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 - повідомлення через спец.лінію «102» про те, що в с.Юнашків водій автомобіля марки «ВАЗ 2107» білого кольору керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а.п. 8).

Крім того, враховую й досліджений судом першої інстанції відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано як ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу. Результат огляду зафіксовано на відеозаписі - 1,03 проміле алкоголю.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

До матеріалів провадження, окрім іншого, долучена й копія постанови серії ЕАК №1969047 від 13.01.2020 року, яка складена о 03-43 год. про порушення ОСОБА_1 п. 2.1 ПДР України та його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП (а.п. 10).

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних даних щодо протиправності дій працівників поліції на час складання протоколу.

Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції чи свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у результатах розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта про те, що в якості свідка залучено сина ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , який є інвалідом 2-ї групи з дитинства, що, на думку сторони захисту, порушує принцип неупередженості свідка, не заслуговують на увагу, оскільки свідок власноручно підписав пояснення, засвідчив той факт, що вказані пояснення ним прочитані, та не висловив жодних заперечень щодо змісту.

Законодавством про адміністративну відповідальність не встановлюються окремі вимоги до свідка щодо віку, фізичного чи психологічного стану тощо, а тому можливість давати пояснення ОСОБА_4 , який є інвалідом 2-ї групи з дитинства та сином особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не заборонено законом.

Відомостей з приводу того, що свідок ОСОБА_4 не здатний усвідомлювати свої дії або керуватися ними, чи іншим неналежним чином сприймати подію, поведінку оточуючих тощо, матеріали провадження не містяться, та жодних доказів з цього приводу стороною захисту не надано й під час апеляційного перегляду справи.

Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Недопустимим залучати посадових осіб органів, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення у якості свідків, адже на цих осіб покладається обов`язок встановлення обставин вчинення проступку та об`єктивна їх фіксація у протоколі про адміністративне правопорушення. Інших заборон щодо свідків законом не передбачено.

Свідком може бути будь-яка особа, стосовно якої в уповноваженого органу (посадової особи), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, є дані, що їй відомі обставини, які стосуються справи, що підлягають установленню.

Апелянт не наводить інших обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість свідка ОСОБА_4 та його пряму зацікавленість у результаті розгляду справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином доходжу висновку, що наданими матеріалами поза всяким розумним сумнівом доведено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Доводи апелянта в частині того, що відеозапис не може вважатись належним та допустимим доказом, оскільки посилання на його долучення як доказу не міститься в протоколі, не є слушним, оскільки долучення вказаного диску як доказу по справі підтверджується описом документів, що направляються до суду, який був складений представником органу, що надіслав матеріали до суду, де під порядковим номер 6 зазначено наявність вказаного відеозапису (а.п. 1 зворіт).

За таких обставин доходжу висновку, що само по собі відсутність посилання в протоколі про адміністративне правопорушення на долучення в якості доказу та додатку СД-диску, не свідчить про порушення порядку отримання вказаного доказу та порядку надання вказаного доказу суду.

Незгода апелянта з оцінкою судом доказів, не є підставою для зміни або скасування постанови суду першої інстанції.

Перевіривши всі наявні докази у справі, співставивши їх як з фактично дослідженими по справі обставинами, так й зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, вважаю доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Проте, на час прийняття рішення апеляційним судом, тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, сплинув, що відповідно до п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Шидзінського Івана Володимировича, що діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 09.04.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло