СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/4637/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року м.Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Скорін А.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за статтею 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

23.06.2020 року в провадження Святошинського районного суду м. Києва з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України, надійшла справа про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за статтею 122-2 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 11.06.2020 року о 22 год. 45 хв., керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по просп. Ак. Палладіна, 33, в м. Києві, не виконала вимогу патрульних поліцейських про зупинку, про що її повідомляли завчасно включеними червно-синіми маячками та звуковим сигналом, Була затримана шляхом переслідування та блокування проїзду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час судового засідання повідомлена належним чином.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

На виконання положення пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників суддею досліджено всі надані та долучені до матеріалів справи докази.

Відповідно до статті 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а воіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 131001, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 скоїла правопорушення, передбачене статтею 122-2 КУпАП.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись статтею 122-2 КУпАП та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, суд вважає, за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах санкції інкримінованої статті.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 40-1, 283 КУпАП з правопорушника слід стягнути 420,40 грн. судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. 40-1, ст. 122-2, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 грн (сто п`ятдесяти три) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0.2 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 420 грн. 40 коп.

Строк пред`явлення до виконання - 3 місяці. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя Святошинського

районного суду м. Києва А.В. Скорін