ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/961/20 Справа № 203/2031/20 Суддя у 1-й інстанції - Колесніченко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором КП «Головний інформаційно-комунікаційний і науково-виробничий центр» Дніпропетровської обласної ради по пр.О.Поля, б.2 у м. Дніпро, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , має на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністритивної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.2123 КУпАП відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, директор КП «ГІКНВЦ» ДОР ОСОБА_2 порушив положення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: неправомірно відмовив у наданні інформації на запити голови громадської організації «Інститут суспільних відносин» ОСОБА_1 , чим порушив ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Наявність складу правопорушення обґрунтоване встановленими перевіркою за заявою голови ГО «ІСВ» ОСОБА_1 від 27 січня 2020 року за вх. №41/Б-14.20 обставинами. Так 14 січня 2020 року заявником головою ГО «ІСВ» ОСОБА_1 до КП «ГІКНВЦ» ДОР направлено три інформаційних запити за вих. №№ 01/14/01.20, 02/14/01.20, 03/14/01.20 щодо надання фінансових планів на 2019 рік та 2018 роки, звітів про виконання фінансового плану за І-ІІІ квартал 2019 та 2018 років, звітів про виконання фінансового плану 2019 та 2018 року, балансів (звітів про фінансовий стан за період один рік станом на 31 грудня 2019 року та 31 грудня 2018 року, фінансового плану на 2020 рік.

23 січня 2020 року за вих. № 12/0/51-20 КП «ГІКНВЦ» ДОР надана письмова відповідь за підписом в.о. директора КП ««ГІКНВЦ» ДОР ОСОБА_2 , якою в наданні інформації відмовлено з тих підстав, що КП «ГІКНВЦ» ДОР не є розпорядником або отримувачем бюджетних коштів та здійснює свою діяльність виключно на комерційних засадах, а тому не є розпорядником інформації щодо використання бюджетних коштів.

Вищезазначена відповідь не відповідала нормам Закону України «Про доступ до публічної інформації» та порушувала їх, тому 21 лютого 2020 року регіональним представництвом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Дніпропетровській області надіслано перший лист-запит до КП «ГІКНВЦ» ДОР за вих. №41.04-127/41/Б-14.20/04-20 з вимогою поновлення права потерпілого, однак станом на 10 червня 2020 року право потерпілого на отримання запитуваної публічної інформації поновлено не було.

У відповідності до положень Закону України «Про доступ до публічної інформації» запитувана потерпілим фінансова звітність КП «ГІКНВЦ» ДОР є публічною інформацією в розумінні положень Закону, а твердження пана ОСОБА_2 , викладене у листі від 23 січня 2020 року № 12/0/51-20, що КП «ГІКНВЦ» ДОР не є юридичною особою, що фінансується з державного та місцевого бюджетів, та відповідно не є розпорядником інформації щодо використання бюджетних коштів, не відповідає положенням Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Не погоджуючись з вищевказаною постановою потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що висновки суду, щодо не наділення права провідного спеціаліста Відділу регіонального представництва Секретаріату Уповноваженого ВРУ з прав людини на складання протоколів про адміністративне правопорушення та закриття справи у зв`язку зі спливом строку притягнення особи до адміністративної відповідальності є хибним.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 просив його апеляційну скаргу задовольнити, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 та його захисник Рябчій Я.М. не заперечували винності ОСОБА_4 при обставинах встановлених судом першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та викладені у постанові висновки апеляційний суд приходить до суджень про те, що вказані вище вимоги закону - положення ст. ст. 245, 278, 280, 283, 284 КУпАП не були дотримані суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Зі змісту норм ст. ст. 38, 247 КУпАП слідує, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня його виявлення). При цьому, суд повинен встановити обставини вчинення адміністративного правопорушення, а також наявність вини особи у його вчиненні не дивлячись на сплив строку, встановленого ст. 38 КУпАП, яка виключає можливість накладення стягнення, а ніяк не звільнення від відповідальності. З огляду на це, поєднання закриття справи на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, не є взаємовиключним рішенням.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що суддя, закриваючи провадження в справі послався на положення ст. 38 КУпАП, на те, що правопорушення мало місце 23 січня 2020 року, а на момент розгляду справи 13 липня 2020 року сплив строк для накладення адміністративного стягнення. Тому, провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП щодо ОСОБА_4 закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

При цьому, в мотивувальній частині оскаржуваної постанови зазначено, що зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що запитувана інформація є публічною, а комунальне підприємство є його розпорядником та має обов`язок з надання такої інформації, неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації, однак, у постанові судді не зазначено про винуватість чи не винуватість ОСОБА_4 , також не зазначено це і в резолютивній частині постанови.

Крім того, судом першої інстанції зазначено, що провідний спеціаліст Відділу регіонального представництва в східних областях Секретаріату Уповноваженого ВРУ з питань людини ОСОБА_5 як працівник Секретаріату, не наділена довіреністю від 29 грудня 2019 року № 534/д повноваженнями на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно п. 6.7 про представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 26.07.2012 № 7/8-12, передбачено, що представник за дорученням Уповноваженого має право, відповідно до норм адміністративного законодавства та з передбачених законодавством підстав, складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1.9 Положення про Відділ регіонального представництва в східних областях Секретаріату Уповноваженого ВРУ з прав людини від 25 березня 2019 року, працівники відділу регіонального представництва в східних областях на підставі доручення Уповноваженого здійснюються його представництво у визначених Уповноваженим областях України.

На підставі п. 3.10 даного Положення, до функцій даного відділу відноситься складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 212-3 КУпАП.

В матеріалах справи міститься доручення Уповноваженого ВРУ з Прав Людини Денісової Л. про надання права провідному спеціалісту Відділу регіонального представництва в східних областях Секретаріату Уповноваженого ВРУ з прав людини ОСОБА_6 О ОСОБА_7 складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 188-39, 188-40, 212-3 КУпАП.

Таким чином, твердження суду першої інстанції про те, що провідний спеціаліст Відділу регіонального представництва в східних областях Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_8 Т. ОСОБА_9 , як працівник Секретаріату, не наділена довіреністю від 21 грудня 2019 року №534/д повноваженнями на складання протоколів про адміністративні правопорушення є хибними.

Що стосується вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, то вона підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 10 червня 2020 року; запитами на інформацію потерпілого; листом про відмову у наданні інформації та іншими документам.

Крім того, при апеляційному перегляді ОСОБА_4 не заперечував своєї винуватості та погодився з висновком суду першої інстанції, викладеним у мотивувальній частині постанови суду, про порушенням ним ЗУ "Про доступ до публічної інформації" та обов`язком комунального підприємства в наданні публічної інформації запитувачу.

Запитувана інформація є публічною згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації», а комунальне підприємство є його розпорядником та має обов`язок з надання такої інформації запитувачу, в тому числі і потерпілому.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як встановлено апеляційним судом правопорушення ОСОБА_4 було вчинено 23 січня 2020 року, що є датою надання відповіді на запит потерпілого ОСОБА_1 , тому строк накладення адміністративного стягнення закінчився 23 квітня 2020 року.

Відповідно вимоги до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи вимоги ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП адміністративне провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП та закрити провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун