Номер провадження: 33/813/762/20
Номер справи місцевого суду: 511/447/20
Головуючий у першій інстанції Гринчак С.І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю: секретаря Ющак А.Ю.,

представника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Магери Р.Ю.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Магери Руслана Юрійовича на постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 29 квітня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 22.02.2020 року о 19.15 годині він на продовольчому ринку с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області здійснював реалізацію підакцизних товарів без одержання відповідних ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі даним видом товарів, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 року.

Не погоджуючись із вказаною постановою, 26.05.2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Магера Р.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови та закриття провадження у справі апелянт зазначив, що суд залишив поза увагою те, що:

- суд під час розгляду справи допустив неповноту та однобічність дослідження доказів, розглянув справу без належного сповіщення та участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також допустив процесуальні порушення.

Також представник ОСОБА_1 - адвокат Магера Р.Ю. у своїй апеляційній скарзі порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, посилаючись на те, що він не був присутній під час розгляду справи, та не знав, що справа повторно знаходиться на розгляді після повернення її до ГУ ДФС в Одеській області для усунення її недоліків, і оскаржувану постанову отримав поштою після спливу 10-ти денного терміну, встановленого законом для оскарження в апеляційній інстанції.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Магери Р.Ю., вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Крім того, згідно з ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

З приводу доводів клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Магери Р.Ю. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд зауважує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, яку було призначено на 29 квітня 2020 року, у зв`язку з чим був позбавлений можливості з`явитись до суду і дати суду відповідні пояснення з приводу інкримінованого йому правопорушення.

Таким чином, в суді першої інстанції справа була розглянута без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідно до долученого до матеріалів справи супровідного листа, копія постанови була направлена ОСОБА_1 поштою, однак відомостей про отримання ним копії постанови матеріали справи не містять (а.с.32).

Зазначені обставини підтверджують поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за необхідне йому цей строк поновити.

З приводу доводів апеляційної скарги по суті, апеляційний суд враховує таке.

Апеляційний суд вважає обгрунтованими доводи апелянта про порушення прав його довірителя - правопорушника ОСОБА_1 під час розгляду справи, яке полягало у розгляді справи без його участі.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не дотримався вимог КУпАП, не повній мірі дослідив долучені до матеріалів справи докази, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Такого висновку апеляційний суд дійшов, виходячи з наступного.

Так, при винесенні оскаржуваної постанови, суд першої інстанції вказав, що вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення № 1 від 22.02.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 22.02.2020року о 19год.15хв. на продовольчому ринку с.Кучурган Роздільнянського району Одеської області здійснював реалізацію підакцизних товарів без одержання відповідних ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі даним видом товарів, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 року;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких він пояснив, що 22.02.2020року на продовольчому ринку с.Кучурган Роздільнянського району він продажем алкогольних та тютюнових виробів не займався, його попросила приглядіти за товаром знайома, на ім`я ОСОБА_2 . Чи займається вона продажем алкогольних та тютюнових виробів, йому невідомо;

фототаблицями вилучених алкогольних та тютюнових виробів;

актом прийому-передачі ТОВ «БАЗУКА» щодо отримання на відповідальне зберігання майна.

Проте, судом першої інстанції не було враховано, що жоден із вищеперелічених доказів не є доказом вини ОСОБА_1 у здійсненні ним інкримінованого йому правопорушення.

Так, суд не врахував, що в протоколі про адміністративне правопорушення № 1 від 22.02.2020 року відносно ОСОБА_1 не зазначено ні дату вчинення адміністративного правопорушення, ні період часу, протягом якого ОСОБА_1 здійснював незаконну господарську діяльність.

Крім того, із пояснень ОСОБА_1 , на які послався суд першої інстанції, ОСОБА_1 не вказано дату, коли було здійснено правопорушення, або коли у нього був виявлений товар алкогольних і тютюнових виробів.

Тобто, суд першої інстанції самостійно дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення саме 22.02.2020 року, без наявності до того будь-яких доказів.

Також із матеріалів справи вбачається, що до матеріалів справи не додано документів, з яких можна зробити висновок про достовірність відомостей про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, у відповідності до ст. 17 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» зі змінами та доповненнями, відповідальність за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії та застосування фінансових санкцій у вигляді штрафів покладається на суб`єктів господарювання.

Однак протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали взагалі не містять даних про те, чи здійснював ОСОБА_1 регулярну, постійну та суттєву діяльність без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання з продажу без ліцензії алкогольних напоїв.

За змістом ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У зв`язку з цим, та враховуючи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення складенні з порушеннями, які перешкоджали повному та об`єктивному розгляду справи,постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 13 березня 2020 року матеріали даної адміністративної справи були повернуті до Головного управління ДФС в Одеській області для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині постанови та належного оформлення матеріалів (а.с.20-22).

Однак, усунення недоліків адміністративних матеріалів та належне оформлення матеріалів виразилось лише у наданні ст. оперуповноваженим з ОВС 3-го ОВ ОУ ГУ ДФС в Одеській області капітана податкової міліції Марців І. письмового Рапорту від 31.03.2019 року та приєднанням до матеріалів справи Акту прийому-передачі вилучених ТМЦ на зберігання ТОВ «БАЗУКА» (а.с.23, 24).

При цьому, вказаний Акт прийому-передачі вилучених ТМЦ не містить дату його складання.

Більше того, згідно Рапорту вказаного ст. оперуповноваженого, правопорушення ОСОБА_1 було здійснено 22.01.2020 року.

Тобто, сама посадова особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - ст. оперуповноважений з ОВС 3-го ОВ ОУ ГУ ДФС в Одеській області капітан податкової міліції Марців І. в Рапотрі вказав, що правопорушення було вчинено саме 22.01.2020 року

Іншої дати вчинення правопорушення ОСОБА_1 не вказано в жодному документі, який мається в матеріалах справи.

У зв`язку з цим, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності судом першої інстанції відбулось поза межами строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановленого ч. 2 ст. 38 КУпАП, тобто після спливу 3-х місяців з дня вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, що не передбачено діючим КУпАП, оскільки відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП адміністративне провадження мало бути закрите.

Крім того, як було вказано вище, розгляд справи в Роздільнянському районному суді Одеської області відбувся 29 квітня 2020 року, без належного повідомлення ОСОБА_1 про час і місце судового засідання та без його участі, чим були порушені права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП України, а тому вказана обставина є безумовною підставою для скасування постанови Роздільнянського районного суду Одеської області від 29 квітня 2020 року.

Таким чином, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що вищевказана постанова Роздільнянського районного суду Одеської області від 29 квітня 2020 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття адміністративного провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці (справи «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» та ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»), визначив строк давності, як передбачене законом право порушника уникнути від переслідування або притягнення до суду за закінченням певного строку після скоєння правопорушення. Строки давності, які характерні для національних правових систем держав-учасниць, відповідають кільком цілям, в числі яких забезпечення правової визначеності та остаточності, попередження порушень прав обвинувачених, які могли б бути зменшені, якби судам доводилося розглядати їхні справи на основі доказів, що могли бути неповними за спливом часу (ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» рішення від 20.09.2011 року, п. 570 та «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», рішення від 22.10.1996 року, п.51).

За національною класифікацією, адміністративне переслідування і призначення винним справедливого покарання відповідає цілям адміністративного судочинства, так як і відмова від адміністративного переслідування невинних.

Визначивши межі публічного переслідування, законодавець поряд із судовим захистом забезпечує процесуальну економію, оперативність при розгляді справ та профілактику правопорушень.

Цим, зокрема, обумовлено встановлення в КУпАП в якості підстави закриття провадження у справі - за спливом строків давності.

За змістом ст. 62 Конституції України та ст. 6 п. 2 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція) передбачено право вважатися невинуватим доти, доки вину не буде доведено в законному порядку.

Мета та наміри Конвенції, як інструменту захисту людини, вимагає, щоб її положення тлумачилися та застосовувалися таким чином, щоб її гарантії були практичними та ефективними (див. справа «Soering проти Сполученого Королівства», рішення від 07.07.1989 року, п. 87).

Суд в своїх прецедентних рішеннях зазначає, що практичність та ефективність гарантій при тлумаченні та застосуванні положень Конвенції стосується і права, закріпленого в ст. 6 п. 2 Конвенції: презумпції невинуватості (див. справи «Alien проти Сполученого Королівства», рішення від 12.07. 2013 року п.п.92-93, «Allenet de Ribemont проти Франції», рішення від 10.02.1995 року, п. 35).

Визначивши строк давності в національному законодавстві, законодавець надав право порушнику уникнути від переслідування або притягнення до суду за закінченням певного строку після скоєння правопорушення.

За змістом ч. 2 ст. 38 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення, що відноситься до компетенції судів загальної юрисдикції, може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Пункт 7 ст. 247 КУпАП містить правило, згідно з яким, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Таким чином, в силу презумпції невинуватості за міжнародними та національними нормами права, особа, відносно якої справа про адміністративне правопорушення закрита у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, не може вважатися винною.

З огляду на викладене та у зв`язку з закриттям провадження у справі, слід повернути ОСОБА_1 вилучені, згідно протоколу про адміністративне правопорушення:

- картонні коробки (тетрапак), об`ємом 3 літри, з маркуванням VODKA «JELZIN», без марок акцизного податку у кількості 16 (шістнадцять) штук;

- картонні коробки (тетрапак), об`ємом 2 літри, з маркуванням «СOURVOISIER VS», без марок акцизного податку у кількості 12 (дванадцять) штук;

- каністру прозорого кольору з речовиною коричневого кольору, із характерним запахом спирту (коньяку), об`ємом 9 літрів у кількості 1(одна) штука;

- скляні пляшки з маркуванням «КОНЬЯК» «KVINT, об`ємом 0.5 літра, без марок акцизного податку, у кількості 60 (шістдесят) штук;

- цигарки без фільтру «АSTRA», без марок акцизного податку, у кількості 103 (сто три) штуки,;

- цигарки з фільтром «NZ», без марок акцизного податку у кількості 1 (одна) штука;

- цигарки «REGINA», без марок акцизного податку у кількості 1 (одна) штука;

- цигарки «KULT», без марок акцизного податку у кількості 1 (одна) штука;

- цигарки «COMPLIMENT», без марок акцизного податку у кількості 1 (одна) штука.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247, ст.ст. 289, 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Магери Руслана Юрійовича задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Роздільнянського районного суду Одеської області від 29 квітня 2020 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Магери Руслана Юрійовича задовольнити частково, постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 29 квітня 2020 рокупро притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративне провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повне текст постанови суду апеляційної інстанції складено 24.06.2020 року.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда