Справа № 752/5953/20
Провадження №: 3/752/3316/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 травня 2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали адміністративних справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

29 лютого 2020 року о 22 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно рідного брата ОСОБА_2 , 1984 року народження - ображав нецензурною лайкою.

В судовому засіданні ОСОБА_2 визнав вину у вчиненні інкримінованих йому дій за обставин викладених у протоколі. Не заперечував, що відбувся конфлікт із братом під час якого висловлювалися один на одного нецензурною лайкою, після чого він трохи порізав брата ножем. Такі дії пояснює тим, що знаходився у стані алкогольного сп`яніння, а також перебував у збудженому емоційному стані через те, що брат ображав батька.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Абз.3 п.1 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих дій, окрім обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1 і його брата ОСОБА_2 , а також поясненнями ОСОБА_1 , які надані ним безпосередньо під час розгляду справи.

ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що у ході сварки порізав свого брата ножем, між тим матеріали справи таких відомостей не містять, як і доказів на спростування або підтвердження зазначених обставин, а суд не наділений повноваженнями збирати докази за власної ініціативи і висувати додаткове обвинувачення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Тому, суд розглядає справу лише в межах висунутого ОСОБА_2 у даній справі обвинувачення.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно брата ОСОБА_2 .

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, передбачених ст.34-35 КУпАП України, судом не встановлено.

Враховуючи, особу правопорушника, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді громадських робіт

Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненим правопорушенням і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Окрім того, згідно ст.401 КУпАП з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 9, 30-1, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню та піддати адміністративному стягненню у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко