Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/226/20 Головуючий суду І інстанції суддя Головіна Т.М.
Категорія: 130 КУпАП Суддя апеляційного суду Бондаренко Т.З.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

судді Бондаренко Т.З.

із секретарем судового засідання Гавор В.Б.,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Мавродія А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

на постанову Корабельного районного суду м.Миколаєва від 22 червня 2020 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 420,40 грн.

ВСТАНОВИВ

Відповідно до постанови суду першої інстанції від 22 червня 2020 року та протоколу про адміністративне правопорушення 29 березня 2020 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ГАЗ 2705, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Миколаєві по проспекту Миру в районі будинку № 1, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, бліда шкіра обличчя, тремтіння кінцівок пальців рук), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в медичному закладі, що підтверджується висновком МОНД №488 від 29 березня 2020 року, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

В апеляційній скарзі не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 просить таку постанову Корабельного районного суду м.Миколаєва від 22 червня 2020 року скасувати, а провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що працівниками поліції його автомобіль було зупинено та в ході спілкування було виявлено почервоніння очей та бліду шкіру обличча, тремтіння пальців рук, а тому запропонували проїхати до лікарні для проходження огляд на стан наркотичного сп`яніння на що він і погодився.

Проте вважає відібрання біологічного матеріалу сечі, фізіологічним процесом, який ОСОБА_1 в той час не зміг здати. Зазначає, що лікар не був позбавлений можливості відібрати будь-який інший біологічний матеріал, передбачений інструкцією.

Крім того, вказує, що ним наступного дня було зроблено відповідний аналіз та згідно виписки із медичної картки КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» амбулаторного хворого №801 наркотичне сп`яніння в нього не виявлено.

ОСОБА_1 зазначав, що почервоніння очей в нього буває та він знаходься під постійним наглядом лікаря-окуліста, про що до суду надавав відповідну довідку.

Також вказував, що свідки надали пояснення під тиском поліцейских та не були присутні при його відмові від проходження огляду.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Мавродія А.А., які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовільнити, дослідивши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі захисника Пархоменка В.А. є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 287400 від 29 березня 2020 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ГАЗ 2705, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Миколаєві по проспекту Миру в районі будинку № 1, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, бліда шкіра обличчя, тремтіння кінцівок пальців рук), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в медичному закладі, що підтверджується висновком МОНД № 488 від 29 березня 2020 року, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

- даними висновку № 488 від 29 березня 2020 року щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 згідно якого останній відмовився здавати сечу на дослідження (а.с. 2);

- письмовими показами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які вони надавали працівникам поліції про те, що 29 березня 2020 року в їх присутності водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом ГАЗ 2705, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 був зупинений працівниками поліції, та доставлений до КНП «МОЦ», де відмовився від проходження огляду. Про відповідальність за відмову від проходження такого огляду був попереджений (а.с. 4);

- відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, на якому зафіксовано відповідні події.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Апелянт вказує про те, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, про що свідчить також виписка медичного закладу від 30 березня 2020 року, згідно якої він не перебував в наркотичному сп`янінні.

Однак такий доказ є неспроможним, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Посилання ОСОБА_1 на те, що не зміг пройти належний огляд в мед закладі через фізіологічні неспроможності не можна прийняти до уваги, оскільки це не підтверджено будь-якими доказами.

В той же час, з відео, яке долучено до матеріалів справи вбачається, що лікарем запитано ОСОБА_1 чи буде він проходити огляд, на що останній відповів запитанням чи це обов`язково та скільки часу це буде тривати. Медпрацівником було роз`яснено, що медичний огляд на виявлення наркотичного сп`яніння в його інтересах і триватиме 5-10-15 хвилин, на що ОСОБА_1 сказав « ОСОБА_4 не хочу» та підписав відмову від проходження огляду в медзакладі.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що на відео вбачається, що ОСОБА_1 причин відмови від проходження медичного огляду, а саме наявність хронічних захворювань які унеможливлюють здати сечу на протязі двох годин, при умові вживання води в довільній кількості чи інших причин не висловлював, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними, та спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Про такі причини, чи інші ОСОБА_1 не зазначив також і в протоколі.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що в медичному закладі йому не було запропоновано здати для дослідження інший зразок біологічного середовища, не можна прийняти до уваги, оскільки він відмовився від проходження саме медичного огляду, а не від здачі певного біологічного зразка.

Крім того посилання апелянта на те, що ним пройдено огляд в медичному закладі самостійно наступного для також неможна прийняти до уваги, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами такого огляду проводиться в присутності поліцейського, а огляд проведений з порушенням вимог даної статті вважається недійсним.

До суду першої інстанції ОСОБА_1 надав довідку щодо проходження ним 09 квітня 2020 року обстеження лікарем та встановлення йому діагнозу синдром сухого глазу, ангіопатія по гипопсихогенному типу та рекомендовано амбулаторне лікування у окуліста. Проте, наявність вказаного захворювання не є спростовним фактом щодо складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Є також безпідставними посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що пояснення у свідків працівниками поліції були відібрані під тиском, оскільки будь яких скарг з цього приводу свідками чи ОСОБА_1 до органів поліції не подавалось. Крім цього з відео вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано підписати протокол про адміністративне правопорушення та було в голос зачитано його зміст, в тому числі і в частині, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків. При цьому ОСОБА_1 не висловив будь-яких зауважень про відсутність свідків, та не зазначив саме про це в протоколі. Протокол про адміністративне порушення підписано свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без зауважень

За вказаних обставин, постанова місцевого суду не може бути скасована, оскільки посилання зазначені в апеляційній скарзі не вплинули на правильність прийнятого районним судом рішення по суті щодо нього.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставним.

Також, у даній справі не можуть бути застосовані положення ст. 22 КУпАП, оскільки адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП не можна вважати малозначним, так як вказане адміністративне правопорушення відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, та особі правопорушника.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Корабельного районного суду м.Миколаєва від 22 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.З.Бондаренко