ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7247/20Головуючий у 1-й інстанції Грицак Р.М.
Провадження № 33/817/302/20 Доповідач - Лекан І.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участі ОСОБА_1 , адвоката Морозова В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , адвоката Морозова В.Ю. на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 01 липня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 01 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, водій ОСОБА_1 29 квітня 2020 року о 01 год. 45 хв., по вул.15 Квітня,8 в м.Тернополі керував транспортним засобом «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням газоаналізатора «Alcotest» 6810 №ARВL-0894 (повірка дійсна до 18.06.2020 року). На табло приладу висвітило результат 0,96 ‰. З результатами огляду водій погодився та проїхати до найближчого медичного закладу категорично відмовився в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та адвокат Морозов В.Ю. просять постанову суду скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказують, що суд неповно та необ`єктивно розглянув справу про адміністративне правопорушення, постанова винесена судом з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначають, що судом першої інстанції порушено право на захист, оскільки розглянуто справу без участі ОСОБА_1 ..

Стверджують, що з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу був категорично незгідний, проте працівники поліції всупереч вимогам ч.3 ст.266 КУпАП не оформили направлення та не доставили його в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння.

Вважають, що газоаналізатор "Alcotest 6810" №ARBL-0894, яким проводився огляд на стан сп`яніння, відсутній у списку дозволених МОЗ України, а тому результати огляду на стан сп`яніння, проведеного за допомогою вказаного приладу, вважають, є недійсними.

Вказують, що всупереч вимогам ч.1 ст.265-1 КупАП працівники поліції не видали ОСОБА_1 тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, крім цього, в матеріалах справи відсутня довідка про відсторонення особи від керування транспортним засобом.

Зазначають, що судом порушено принцип безпосередності дослідження доказів у судовому засіданні, оскільки не допитано свідків, які були присутніми при огляді на стан алкогольного сп`яніння.

Вказують, що в матеріалах справи відсутні відомості, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення.

Стверджують, що протокол про адміністративне правопорушення складений із порушенням ст.256 КУпАП, оскільки в ньому відсутні номери телефонів свідків, а також підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Посилається на порушення працівниками поліції безперервності проведення відеофіксації.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Морозова В.Ю., які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №268496 від 29.04.2020 року, згідно якого зафіксовано факт керування ОСОБА_1 29 квітня 2020 року о 01 год. 45 хв., по вул.15 Квітня, 8 в м. Тернополі транспортним засобом «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням газоаналізатора «Alcotest» 6810 №ARВL-0894 (повірка дійсна до 18.06.2020 року). На табло приладу висвітило результат 0,96 ‰. З результатами огляду водій погодився та проїхати до найближчого медичного закладу категорично відмовився в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Як вбачається з результату тесту, проведеного за допомогою застосування приладу газоаналізатора "Alcotest"6810 №ARBL-0894 (повірка дійсна до 18.06.2020 року) від 29.04.2020 року рівень алкоголю в крові водія становив 0,96 % проміле. З вказаним результатом тесту ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис на роздруківці з Драгеру та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які вказали, що 29 квітня 2020 року були присутні в якості свідків при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу за допомогою застосування газоаналізатора "Alcotest 6810 №ARBL-0894. Результат тесту показав наявність алкоголю у крові ОСОБА_1 у розмірі 0,96 проміле. Свідки вказали, що від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі водій відмовився.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 з використанням спеціальних технічних засобів газоаналізатора "Alcotest 6810 №ARBL-0894 (повірка дійсна до 18.06.2020 року) огляд проведено у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. За результатами огляду встановлено - проба позитивна 0,96 % проміле.

Огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу проводився працівниками поліції у відповідності із вимогами п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1425/735, в присутності двох свідків, що підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до матеріалів справи.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянтів на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Крім того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Доводи апелянтів про недопустимість використання працівниками поліції для огляду на стан сп`яніння технічного приладу "Alcotest 6810 №ARBL-0894 з мотивів відсутності вказаного технічного засобу у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України, є необґрунтованими.

Так, відповідно до роз`яснень Українського медичного центру сертифікації МОЗ України від 18.01.2018 року №45, закінчення 10.02.2015 року терміну дії реєстрації в Україні виробу медичного «Drager Alcotest 6810» означає припинення можливості їх ввезення на митну територію України та введення в експлуатацію, але не впливає на вироби, які вже були введені в експлуатацію - використовувались у практиці. З огляду на наведене, працівники патрульної поліції вправі використовувати вироби медичні «Drager Alcotest 6810», які були введені в експлуатацію до 10.02.2015 року, за умови їх своєчасного калібрування з інтервалом у 6 місяців.

Окрім того, судом перевірено відповідність газоаналізатора "Alcotest 6810 №ARBL-0894 законодавчо встановленим вимогам стандартизації, метрології та сертифікації, про що свідчить свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/2701 чинне до 18 червня 2020 року, яке було дійсне станом на 29 квітня 2020 року.

Щодо надання працівниками поліції матеріалів відеофіксації не у повному обсязі, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки це жодним чином не впливає на зафіксовану інформацію та ті обставини, які мають значення для справи.

Посилання апелянтів на відсутність в матеріалах справи довідки про відсторонення його від керування транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_1 від 29 квітня 2020 року, в якій останній зобов`язався не сідати за кермо будь-якого транспортного засобу та керувати до повного витверезення.

Не заслуговують на увагу доводи апелянтів про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія транспортного засобу на огляд в медичний заклад з метою виявлення стану сп`яніння, оскільки відповідно до розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння оформляється працівниками поліції у разі відмови водія від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та виявлення водієм бажання пройти такий огляд у медичному закладі. Як встановлено судом, ОСОБА_1 від огляду у медичному закладі відмовився, що підтверджується письмовими поясненнями свідків та матеріалами відеофіксації із нагрудних камер працівників поліції.

Твердження апелянта про те, що всупереч ч.1 ст.265-1 КУпАП працівники поліції не видали йому тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом є необґрунтованим, оскільки посвідчення водія не вилучалось, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, і відповідно до постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 29 квітня 2020 року серії ДП 18 №650072, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії (а.с.9).

Доводи апелянтів про те, що в матеріалах справи відсутні відомості, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення, суд не бере до уваги, оскільки чинним законодавством обов`язковість такої вимоги не передбачена.

Безпідставними є твердження апелянта щодо порушення принципу безпосередності дослідження письмових пояснень свідків, які не викликались в судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджала суду повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідити докази у справі, достовірно встановити обставини, що мають значення для справи та відповідно до ст.252 КУпАП дати їм належну правову оцінку.

Посилання апелянтів на те, що судом першої інстанції порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки розглянуто справу без його участі, є необґрунтованим, оскільки він належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, тому суд, враховуючи вимоги ст.ст. 277, 38 КУпАП, діяв відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП, згідно вимог якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою. Крім того, ОСОБА_1 скористався своїм правом на апеляційне оскарження, де йому надана можливість використати весь обсяг прав, передбачених КУпАП для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її у відповідності із законом.

Окрім того, необґрунтованими є посилання адвоката на наявність підстави для закриття провадження у справі, передбаченого п.6 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки у цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до ст. 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або інші дії, виключені зі ст. 130 КУпАП, була не скасована,а навпаки посилена.

За таких обставин, адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП та в строки, передбачені ст. 38 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі - відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , адвоката Морозова В.Ю. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 01 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя