Справа № 199/2902/20
ПОСТАНОВА

іменем України

18 травня 2020 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ «Довіра Дніпро», проживаючого у АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1634 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення від 27.04.2020 року, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді директора ТОВ «ДОВІРА ДНІПРО» вчинив порушення п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI та розділу 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року за № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2015 року за № 111/26556, що призвело до неповідомлення ДПІ у АНД районі м. Дніпра відомостей про доходи фізичної особи підприємця з ознакою доходів «157» нарахованих за ІV квартал 2016 року на суму 363418,00 гривень, виплачених у 1 квартал 2017 року на суму 363418, 00 гривень. Чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 1634 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи не з`явився, при цьому 14.05.2020 до суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 у якому він просить закрити провадження у справі на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП, а також врахувати той факт, що він не погодився з результатами перевірки контролюючого органу та відповідно до положень Податкового кодексу України скористався своїм правом подати до суду адміністративний позов до ГУ ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових рішень-повідомлень.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки у справі «Надточий проти України від 15.05.2008» суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

А тому, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та рішення ЄСПЛ, які згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкові і для працівників ГУ ДПС в Дніпропетровській області, уповноваженими особами на складання протоколу не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до змісту клопотання вбачається, що висновки контролюючого органу щодо порушень ТОВ «Довіра Дніпро» суперечать законодавству України, та не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи.

17 квітня 2020 року подано позов до Дніпропетровського окружного адміністративного суду на податкове повідомлення-рішення форми «ВЗ» № НОМЕР_1 від 20.03.2020 року, що складено на підставі акту №6724/04-36-05-01/39355560 від 10.02.2020.

Відповідно до Ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року у справі № 160/3703/20 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовом ТОВ «Довіра Дніпро» до ГУ ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № НОМЕР_1 від 20.03.2020 року.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Системний аналіз ст. ст. 55,56 Податкового Кодексу України, свідчить про те, що, податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, податковим законодавством України поширено презумпцію невинуватості на процедуру оскарження.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принципове значення для провадження у справах про адміністративні правопорушення мають положення статті 62 Конституції України, відповідно до яких, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із системного аналізу КУпАП та змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП слідує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, з урахуванням того, що триває процедура оскарження, то і існує ймовірність скасування рішення податкового органу, що в свою чергу ставить під сумнів об`єктивність та правильність висновків перевірки, викладених у акті. За таких обставин даний акт перевірки №6724/04-36-05-01/39355560 від 10.02.2020 на підставі якого складено протокол про адміністративне правопорушення у справі, як доказ вини особи, не може безсумнівно доводити факт порушення ОСОБА_1 порядку ведення податкового обліку, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 1634 КУпАП.

Приймаючи до уваги, що у справі відсутні в достатньому обсязі належні та допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, у суду не має можливості встановити факт вчинення останньою інкримінованого їй адміністративного правопорушення та наявність в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1634 КУпАП.

Враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, прихожу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1634 КУпАП, оскільки в справі відсутні об`єктивні і належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення в його в діях.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1634 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

19.05.2020