ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/929/20 Справа № 199/1773/20 Суддя у 1-й інстанції - Дяченко І. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Крапівницької області, громадянина України, працюючого - таксистом, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

При обставинах встановлених місцевим судом ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він близько 17-45 години 03.03.2020 року керував автомобілем марки «Деу» держномер НОМЕР_1 по вул. Тютюнника 23/1 у м. Дніпро з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, не стійка хода, почервоніння обличчя) і від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Отже, ним було порушений п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а справу відносно нього, - закрити.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що рішенням суду першої інстанції є незаконним, та не обґрунтованим, відомості з протоколу не відповідають фактичним обставинам справи.

Вважає, що сама по собі відмова водія від проходження пройти тест на місці на стан алкогольного сп`яніння не є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Посилається, що на відеозапису фіксовано, що після відмови ОСОБА_1 від огляду на місці події поліцейськими, через недовіру у правильності роботи спеціального технічного засобу, йому не було запропоновано послідувати до медичного закладу для проведення медичного огляду.

На думку адвоката, суд першої інстанції в порушення ст. 252 КУпАП розглянув справу однобоко: надаючи перевагу доказам складеним співробітниками поліції та невмотивовано "відсікаючи" його доводи.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1 , який прохав задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Стосовно клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови зазначено, що ОСОБА_1 повторно подає апеляційну скаргу, остільки постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 липня 2020 року було повернуто його апеляційну скаргу, яка була подана в строк, у зв`язку з тим, що він не підписав її, але ОСОБА_1 не був позбавлений права повторної подачі апеляційної скарги разом з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку. Отже, ОСОБА_1 усунув недоліки раніше поданої апеляційної скарги та додав клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження та вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався вказаних вимог закону в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є належно обґрунтованими та правильними.

Доводи в апеляції про невинуватість ОСОБА_1 у скоєнні вказанного правопорушення спростовані:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 153988 від 03.03.2020року, де зазначено, що близько 17-45 години 03.03.2020 року ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Деу Центра», держномер НОМЕР_1 , по вул. Тютюнника 23/1 в м.Дніпро, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, не стійка хода, почервоніння обличчя та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які письмово підтвердили той факт, що водій ОСОБА_1 відмовився на місці від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер;

- рапортом працівника патрульної поліції ОСОБА_4 , який зазначив, що автомобіль «Деу Центра», держномер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 був зупинений, у зв`язку з порушенням ПДР, при зміні руху не включив показчик повороту, та під час перевірки документів та при спілкуванні з ОСОБА_1 , у нього було виявлено ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, не стійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Посвідчення водія було вилучено, видано тимчасовий дозвіл, водія ОСОБА_1 було відсторонено від керування, автомобіль припарковано без порушень ПДР;

- відеозаписом з камер нагрудного спостереження, який було переглянуто в судовому засіданні та на якому зафіксовано, що правопорушник ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився на місці від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер. З відеозапису чітко видно, що водій ОСОБА_1 знаходиться з явними ознаками алкогольного сп`яніння, який сам повідомив, що він вживав пиво за пів години до того як його зупинили працівники патрульної поліції.

Апеляційний суд вважає докази належними, допустимими, достатніми, які доповнюють один одного та відповідають ст. 252 КУпАП.

Тому місцевий суд обґрунтовано взяв їх до уваги під час прийняття рішення.

Доводи апелянта, що працівник поліції порушив встановлений порядок щодо проходження огляду на стан сп`яніння, під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження, а тому є безпідставними.

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом 03.03.2020 року, є безпідставними, оскільки з переглянутого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що працівником поліції в присутності двох свідків повідомлено, що зупинено транспортний засіб під керуванням саме водія ОСОБА_1 , у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.

Згідно відеозапису, під час всього спілкування з співробітниками поліції ОСОБА_1 жодного разу не повідомив працівникам поліції, що не він був за кермом транспортного засобу «Деу Центра», держномер НОМЕР_1 , 03.03.2020 року, та не зазначав це в протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта, що вказаний автомобіль знаходився в нерухомому стані є безпідставними, остільки спростовані зібраними судом доказами, які є належними, достовірними та достатніми. Доводи апелянта з цього приводу слід вважати такими, що надані з метою його уникнення адміністративної відповідальності за скоєне.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції,- без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,- залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за скоєне,- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.