ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2020 Справа №607/6526/20

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Любомира Михайлівна, за участі адвоката Чапаєва Романа Валерійовича, розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , тимчасово не працює ,

за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Уповноваженою особою Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області 18 квітня 2020 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 548164 за ст. 44-3 Кодексу України по адміністративні правопорушення.

Зі вказаного протоколу вбачається, що « 18 квітня 2020 року о 14 :47 год ОСОБА_1 ігноруючи правила щодо карантину людей , санітарно- гігієнічних, санітарно-протиепідемічних вимог перебував у складі групи осіб з 3-хосіб, а семе ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в межах дитячого майданчика в дворі будинку по вулиці Миру, 1 , м. Тернопіль , чим порушив п.п.2,6 п. 2 Постанову КМУ № 211 зі змінами від 08.04. 2020 р., чим вчинив правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП ».

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення заперечив. Також ОСОБА_1 та його представник адвокат Чапаєв Р. В. просили суд при прийнятті рішення взяти до уваги, що будь - які докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адмінпорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП у наданих до суду матеріалах відсутні, тому просять провадження у справі закрити. Також, зазначили, що у ОСОБА_1 знаходився у захисній масці , маючи документ, що посвідчує його особу , на прибудинковій території по вул. Миру, 1 у м. Тернополі , на відстані більше ніж 10 м від дитячого майданчика, натомість законом заборонено відвідування дитячого майданчика . За таких обставин просили суд провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Для вирішення питання про те, чи було вчинено дане правопорушення, та чи винуватий ОСОБА_1 у його вчиненні, судом досліджено зібрані у справі докази.

Відповідно до рапорту інспектора-чергового Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області Запорожець В. В. від 18 квітня 2020 року, - 18 квітня 2020 р. о 14: 48 ОСОБА_4 повідомив у службу 102 про те, що по вулиці Миру у дворі будинку № 1 перебуває близько 7 осіб, четверо без масок. На думку заявника можуть розпивати алкогольні напої .

Із пояснень ОСОБА_4 від 18 квітня 2020 року вбачається, що за адресою вул . Миру,1 у м. Тернополі, 18 квітня 2020 року ним було виявлено 7 осіб, на території спортивного майданчика, які на його думку вживали алкогольні напої. Про що він повідомив працівників поліції.

Із електронного рапорту Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області вбачається , що ДОП ТВП Довгань 18 квітня 2020 року о 18:39 надійшло повідомлення про те, що на дитячому майданчику по вул. Миру,1 у м. Тернополі виявлено ОСОБА_1 , який порушив правила карантину .

До матеріалів справи долучено диск, на якому видно осіб чоловічої статі у захисних масках та матеріали фотофіксації , на яких видно групу осіб чоловічої статі у захисних масках, які знаходяться біля житлового будинку .

Дослідивши надані докази, суд приходить до таких висновків:

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Постановою Кабміну України № 211 від 11 березня 2020 року зі змінами внесеними до неї , з 06 квітня 2020 року до 11 травня 2011 року діяла заборона на : переміщення групою осіб у кількості більше ніж дві особи, крім випадків службової необхідності та супроводження осіб, які не досягли 14 років, батьками, усиновлювачами, опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями, іншими особами відповідно до закону або повнолітніми родичами дитини ; та відвідування спортивних та дитячих майданчиків.

На матеріалах відео фіксації та фото фіксації , які долучені до справи, зображені люди , однак, з них неможливо ідентифікувати осіб. Окрім цього про наявність відео фіксації та фотофіксації не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 548164 від 18 квітня 2020 року.

З пояснень ОСОБА_4 від 18 квітня 2020 року вбачається, що за адресою вул . Миру, 1 у м. Тернополі , 18 квітня 2020 року ним було виявлено 7 осіб, на території спортивного майданчика, які на його думку вживали алкогольні напої. Про що він повідомив працівників поліції.

Натомість ОСОБА_1 ставиться у вину перебування на дитячому майданчику .

Таким чином ні пояснення ОСОБА_4 , ні інші зібрані у справі докази не підтверджують того , що ОСОБА_1 вчинив протиправні дії, про які зазначено у протоколі серії АПР18 № 548164 від 18 квітня 2020 року .

Відповідно до положень пункту третього частини другої ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів для доказування вини особи суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи та є неприпустимим.

Згідно з частиною другою ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В той же час, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком. Також, відповідно усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, висновок суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчинені ним порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтею 44-3 , пунктом 1 частини1 статті 247, статтями 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд ,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка