ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
05 серпня 2020 року м. Чернігів
Унікальний номер справи № 750/37/19
Головуючий у першій інстанції
Апеляційне провадження № 22-з/4823/34/20
Чернігівський апеляційний суд у складі:
голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,
суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,
учасники судового процесу:
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;
треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко Оксана Василівна,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним,
У С Т А Н О В И В:
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 02 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2019 року скасовано. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним задоволено частково. Договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 35,3 кв.м, житловою площею 19,2 кв.м з надвірними будівлями та спорудами, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 01 вересня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко Оксаною Василівною, зареєстрований в реєстрі за №1861, визнати недійсним. В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , витрати, понесені на сплату судового збору при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій, в сумі по 1762 грн. з кожного.

На адресу апеляційного суду 30 червня 2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі, з посиланням на те, що судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови не було вирішено питання щодо судових витрат в сумі 384 грн 20 коп. за подачу апеляційної скарги на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2019 року про повернення позовної заяви, яку постановою Чернігівського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року було скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Крім того, вказував, що при поданні позовної заяви до суду першої інстанції, мав сплатити судовий збір у сумі 1409 грн 60 коп., однак, згідно квитанції банку фактично ним було сплачено 4228,80 грн, що перевищує встановлений розмір судового збору на суму 2819 грн 20 коп., а тому вказана сума підлягала також поверненню ОСОБА_1 апеляційним судом під час ухвалення постанови по суті спору.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Датою постановлення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 , враховуючи наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положеннями ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи встановлено, що за подання апеляційної скарги на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2019 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у сумі 384 грн 20 коп, що підтверджується квитанцією № платежу від 18 березня 2019 року ( а.с.33 том 1).

Під час винесення постанови по суті справи питання про зазначені судові витрати ОСОБА_1 відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України вирішено не було, а тому, на підставі положень п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, його заява в цій частині про ухвалення додаткової постанови підлягає задоволенню.

З ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати, понесені останнім на сплату судового збору при зверненні до суду апеляційної інстанцій, в сумі по 192 грн 10 коп. з кожного.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів» № 787 від 03 вересня 2013 року визначено процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі).

Відповідно до п.3 зазначеного вище Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Пунктом 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів передбачено, що у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду.

Ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду).

Отже, аналіз наведених вище нормативних актів дає підстави для висновку про те, що питання повернення судового збору, сплаченого у більшому розмірі, ніж встановлено законом, підлягає вирішенню судом першої інстанції, на рахунок якого надійшли надмірно сплачені кошти, за клопотанням особи, яка їх сплатила, шляхом постановлення ухвали.

Звернувшись до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в частині повернення надміру сплаченого судового збору в сумі 2819 грн 20 коп., ОСОБА_1 посилався на те, що судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, ним було сплачено при поданні позовної заяви до суду першої інстанції.

За вказаних вище обставин та приписів закону, апеляційний суд позбавлений можливості вирішувати питання про повернення надмірно сплачених коштів судового збору шляхом винесення додаткової постанови, адже законом встановлено інший порядок повернення сплаченого судового збору у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Наведене слідує також з положень п.п. б п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України, за змістом якої у випадку скасування судового рішення в резолютивній частині постанови апеляційний суд має здійснити новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, водночас надмірно сплачені кошти судового збору не є тими судовими витратами, які підлягають розподілу під час ухвалення судового рішення по суті справи.

Відтак, заява ОСОБА_1 в частині вимог про постановлення додаткової постанови щодо повернення надмірно сплачених коштів судового збору при зверненні до суду першої інстанції в сумі 2819 (дві тисячі вісімсот дев`ятнадцять) грн 20 коп., задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) витрати, понесені на сплату судового збору при зверненні до суду апеляційної інстанції зі скаргою на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2019 року про повернення позовної заяви , в сумі по 192 ( сто дев`яносто дві) грн 10 коп. з кожного.

В задоволенні зави ОСОБА_1 про винесення додаткової постанови щодо повернення надмірно сплачених коштів судового збору при зверненні до суду першої інстанції в сумі 2819 (дві тисячі вісімсот дев`ятнадцять) грн 20 коп відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів, починаючи з дня складення повного судового рішення.

Голова судового засідання: Судді: