Справа № 946/4195/20
Провадження № 3/946/1352/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 липня 2020 року місто Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Швець В.М., розглянувши матеріали адміністративних проваджень у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого офіцером-вихователем в Ізмаїльському військово-морському ліцеї, що мешкає: АДРЕСА_1 ,

про здійснення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 10 липня 2020 року о 03 годині 55 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , не виконував законну вимогу про припинення правопорушення, а саме поводив себе агресивно, виражався нецензурною лайкою, шарпав працівників поліції та поводив себе зухвало та нахабно, а також знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.185 КУпАП.

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за здійснення правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у скоєнні вказаного правопорушення не визнав, дав пояснення, що перебував у вказаний час на проспекті Суворова в місті Ізмаїл поблизу будинку культури імені Шевченка із знайомими в автомобілі, автомобіль його знайомого зупинили працівники поліції, працівники поліції застосували до нього фізичну силу, витягли з автомобілю, наділи кайданки та доставили до відділу поліції. Вважає, що непокору працівникам поліції не виказував, жодних законних вимог з боку працівників поліції до нього не було пред`явлено.

Аналогічні пояснення в судовому засіданні надали свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які пояснили, що знаходились в автомобілі разом із ОСОБА_1 , працівники поліції жодних вимог до них не висували, а лише застосувавши фізичну силу витягли їх з автомобілю та всіх, окрім ОСОБА_3 доправили до відділу поліції.

Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснили, що випадково 10 липня 2020 року близько 4 години знаходилися на проспекті Суворова в місті Ізмаїл поблизу будинку культури імені Шевченка, та бачили, як працівники поліції зупинили автомобіль, та застосувавши фізичну силу витягли з нього чотирьох хлопців, трьох з яких потім увезли, а одного залишили. При цьому вони не чули, щоб працівники поліції висували будь-які вимоги до тих хлопців, та не бачили, щоб останні виражали будь-яку непокору діям працівників поліції, на їх думку дії працівників поліції були агресивними та безпідставними.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши свідків, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У відповідності до положень ст.1 КпАП України, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч.2 ст.7 КпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст.245 КпАП України визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вищезазначених норм, суд дослідивши матеріали адміністративного провадження встановив, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , не відповідає вищезазначеним вимогам. Так в протоколах немає посилання на пояснення свідків або на будь-які інші докази, які були долучені до протоколів. Також в протоколах не вказана суть правопорушень: за ст.185 КУпАП не вказано які законні вимоги були висунуті поліцейським до ОСОБА_1 . Посилання на вимогу припинити правопорушення нічим не підтверджено, тому що відносно ОСОБА_1 не складено жодного іншого протоколу за якісь правопорушення. Крім того, свідки, сам ОСОБА_1 та рапорти працівників поліції підтверджують, що 10 липня 2020 року о 3 годині 55 хвилин ОСОБА_1 знаходився на проспекті Суворова в місті Ізмаїл поблизу будинку культури імені Шевченка, а не по вулиці Клушина, АДРЕСА_1 , як це вказано в протоколі. Жодного доказу того, що ОСОБА_1 виказав злісну непокору вимогам поліцейських суду не надано, крім рапортів працівників поліції, які є суперечливими один одному щодо місця події, кола осіб що брали участь у подіях, а тому не можуть бути взятими до уваги судом.

Що стосується наданого відеозапису з боді-камери, то, дослідивши відеозапис суд дійшов наступного.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», одним із превентивних заходів поліцейських є застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Під дію цієї норми підпадає і нагрудна відеокамера поліцейського.

Відповідно до ст.40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року N 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, передбачено:

- пункт 1.3 розділу 1 - необхідність відеофіксації: "використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції" (п. 1.3 Розділу І Інструкції).

- пункт 3.3 розділу 3 - випадки застосування такого превентивного заходу: "нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно:

- при оформленні дорожньо-транспортної пригоди;

- при перевірці документів;

- при поверхневому огляді;

- при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї;

- при наданні допомоги особам;

- у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Патрульному заборонено використовувати відеореєстратор в особистих цілях чи не під час несення служби, а також заборонено самостійно показувати інформацію третім особам, змінювати, редагувати, видаляти, копіювати тощо - це закріплено у п. 3.7 Розділу 3 Інструкції. Після здачі технічного приладу уповноважена особа структурного підрозділу інформаційних технологій та зв`язку управління патрульної поліції зберігає відеозапис на сервері.

У п. 3.5 розділу 3 вказаної Інструкції зазначається, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

При цьому, з наданих до протоколу на диску відео файлів вбачається, що відео зйомка не була проведено безперервно, є проміжки часу, які не охоплені наданими відео файлами, а тому вказані докази не є належними.

Крім того, надані записи починаються після 3 години 55 хвилин 10 липня 2020 року, тобто вже після часу, на якій вказано в протоколі як на час скоєння правопорушення. На відео не зафіксовано жодних дій, на які посилається в протоколі, особа, що його складала.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.284 КпАП України по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Враховуючи те, що відносно ОСОБА_1 відсутній жодний належний, відносний та допустимий доказ того, що він скоїв правопорушення, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

За таких обставин суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.185КУпАП, а тому провадження відносно нього підлягає закриттю відповідно до п.3 ч.1 ст.284 та п.1 ч.1 ст.247 КУпАП

Керуючись ст.ст.185,247,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КпАП України.

СУДДЯ Ізмаїльського міськрайонного суду В.М.Швець