Справа № 336/866/20
Пр. № 3/336/542/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли із управління патрульної поліції в Запорізькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що працює випробувачем-механіком авіадвигунів в акціонерному товаристві «Мотор Січ», зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який складено 8 лютого 2020 року, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, о 12 годині 39 хвилин 8 лютого 2020 року керувала автомобілем «ВАЗ 21093», державний номер НОМЕР_1 , біля будинку № 56 по проспекту Моторобудівників в м. Запоріжжі з ознаками наркотичного сп`яніння, на що вказували звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився.

Такі дії ОСОБА_1 , за висновком автора протоколу, містять ознаки порушення п. 2.5 «Правил дорожнього руху України» та утворюють диспозицію частини 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненні правопорушення не визнав, і пояснив, що в зазначений день він на власному автомобілі виїхав з житла на роботу і почав рух до прохідної акціонерного товаристві «Мотор Січ», з яким перебуває у трудових відносинах, працюючи на посаді випробувача-механіка авіадвигунів, оскільки в цей день працював у другу зміну, а саме: з 13-00 до 19-00 години. Коли він наближався до прохідної підприємства приблизно о 12 годині 40 хвилин, був зупинений співробітниками поліції, хоча правил безпеки руху не порушував. Особа, що підійшла до нього у формі патрульного поліцейського, заявила, що його автомобіль перебуває в розшуку, і запропонувала надати їй документи, а також спитала, куди він їде. ОСОБА_1 відповів, що рухається на роботу і що за 15 хвилин починається робоча зміна. Коли інспектор передала йому посвідчення водія і техпаспорт на автомобіль, вона висловила припущення, що ОСОБА_1 є нетверезим, і запропонувала йому пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Оскільки він не вживав алкоголь, він охоче погодився. Огляд, який проводився у відсутність свідків, увінчався отриманням результату про відсутність у нього стану сп`яніння. Проте, продовжуючи обмежувати його конституційні права, інспектор заявила, що, на її думку, він таки виявляє ознаки сп`яніння, і скоріш за все, це наркотичне сп`яніння, тому йому належить проїхати до медичного закладу і пройти там огляд. Він запевняв інспектора, що не вживає наркотичні засоби і є тверезим, проте вона була невблаганна та наполягала на поїздці. Зателефонувавши знайомому юристу, ОСОБА_1 дізнався, що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння йому загрожує суворе адміністративне покарання, проте, зваживши на місці значущість для нього роботи та уникнення адміністративного стягнення, він надав перевагу роботі, оскільки на підприємстві панують суворий порядок та дисципліна, за порушення якої у вигляді прогулу, який неминуче стався б, якби він поїхав з поліцейськими до установи охорони здоров`я, до нього було б застосоване жорстке дисциплінарне стягнення аж до звільнення, чого він не міг припустити. У зв`язку з викладеним він відмовився від поїздки до наркологічного диспансеру, зауваживши в протоколі, що причиною відмови є робота на режимному підприємстві. І оскільки він все ж таки запізнився на роботу та дав пояснення про причини запізнення, був направлений до медико-санітарної частини, де пройшов огляд, який виявив відсутність у нього ознак будь-якого сп`яніння.

Так як він з об`єктивної причини був позбавлений можливості пройти процедуру огляду, здійснення якого могло обернутися для нього прогулом та зривом виробничих процесів та, як наслідок, - втратою роботи, просить про звільнення його від відповідальності за вказаною статтею законодавства про адміністративні правопорушення через відсутність в його діях ознак правопорушення.

Представник притягуємого до адміністративної відповідальності просить про звільнення ОСОБА_1 від цієї відповідальності у відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчиненої повторно протягом року.

Разом з тим, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані особою, що притягується до адміністративної відповідальності, надані нею та витребувані суддею фактичні дані, дослідивши матеріали відеофіксації правопорушення, суддя доходить висновку про необхідність закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях особи ознак правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, встановлену, зокрема Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Наявність або відсутність в діях особи ознак адміністративного правопорушення встановлюється на підставі доказів, до яких відносяться перелічені в статі 251 КУпАП фактичні дані.

Об`єктивну сторону складу правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворюють дії з відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.

Згідно із ст. 266 КУпАП Особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Проведення цього огляду внормоване «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, відповідно до п. 1 якого метою проведення цього огляду є виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Зміст пункту 1 «Порядку..» вказує на те, що предметом огляду може бути виявлення стану або алкогольного, або наркотичного, або будь-якого іншого сп`яніння, про що свідчить відсутність в переліку видів сп`яніння, які відокремлені один від одного комами, з`єднувальних сполучників «та», «і».

Наведеною статтею 266 КУпАП та положеннями «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» передбачено, що лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вказані положення закону означають право патрульного поліцейського наполягати на проходженні огляду в наркологічному диспансері лише у разі незгоди водія проходити огляд на місці зупинки (1) або у разі незгоди з результатами огляду на місці зупинки транспорту (2).

Між тим, як випливає з матеріалів справи, в порушення законодавчо встановленого порядку за умови, що огляд поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, продемонстрував негативний результат, тобто відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, і, як наслідок, - відсутність у інспектора підстав для пропозиції їхати в медичний заклад, поліцейський продовжував наполягати на проведенні огляду в медичному закладі для виявлення ознак наркотичного сп`яніння.

Наведені обставини, які встановлені на підставі пояснень ОСОБА_1 та відеозапису процедури притягнення його до відповідальності, є порушенням внормованого переліченими правовими джерелами порядку проведення огляду, тому в силу наведених положень статті 266 КУпАП результати такого огляду є недійсними.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а при притягненні до адміністративної відповідальності в жодному разі не може бути допущено випадків свавільності з боку державних органів..

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, а також практика Європейського суду з прав людини є джерелами права в Україні відповідно до положень Основного Закону України та Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини».

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. В багатьох справах Європейський суд з прав людини тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Таким чином, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ при розгляді справ про адміністративні правопорушення національні органи влади мають дотримуватися гарантій прав особи, що передбачені законодавством.

Суд вважає, що процедура притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення в сфері порушення правил безпеки дорожнього руху, склад яких характеризуються надзвичайно суворими санкціями, мінімальний розмір яких обчислюється сумою в 10200 грн., та супроводжується позбавленням спеціального права на досить тривалий строк, тоді як найменший розмір штрафу за законом України про кримінальну відповідальність становить 510 грн., має відбуватися за процедурою переслідування за вчинення кримінального правопорушення з дотриманням гарантій, притаманних кримінальному провадженню.

Таким чином, серйозність покарання за статтею 130 КУпАП підкреслює її «кримінально-правовий» характер в розумінні положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому особам, стосовно яких складено протокол про адміністративне правопорушення за цією статтею, мають бути забезпечені всі гарантії, які передбачені в ст.6 Конвенції.

Такими гарантіями є встановлене статтею 6 «Конвенції…» право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Диспозитивність, тобто здійснення процесуальних прав в межах і в спосіб, що передбачені законними процедурами, є однією з засад кримінального судочинства.

З наведеного випливає, що притягнення особи до відповідальності в межах процедури з`ясування стану алкогольного сп`яніння жодним чином не може використовуватися для отримання доказів стану наркотичного сп`яніння

Наведені судом порушення процедури проходження огляду на стан сп`яніння, наявність яких в силу законодавства, виключає притягнення особи до відповідальності, свідчить про порушення прав та свобод особи та виключає інші наслідки розгляду протоколу суддею, окрім як закриття провадження в справі.

Крім наведених міркувань, дійшовши висновку про необхідність реабілітації ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

З пункту 2 «Порядку…» випливає, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Таким чином, відповідно до положень законодавчо врегульованого порядку проведення медичного огляду підставою для його проведення мають бути обґрунтовані підстави вважати, що особа, яка керує транспортним засобом, становить небезпеку для дорожнього руху і оточення через перебування у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тобто лише очевидні ознаки сп`яніння, які у сукупності з констатацією відмови від проходження огляду є підставою для кваліфікації дій особи за ознаками відмови від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Дійшовши висновку про необхідність закриття провадження в справі у зв`язку порушенням встановленого законом порядку, суддя враховує і ту обставину, що такий огляд має проводитися за наявності очевидних ознак сп`яніння, і не вбачає об`єктивних підстав для направлення ОСОБА_1 на медичний огляд.

Про відсутність таких передумов свідчать, зокрема: дані відеозапису, наданого Управлінням поліції, які вказують на охайний зовнішній вигляд, скоординовані рухи, ясний зір, чіткі відповіді водія и та повністю спростовують висновки автора протоколу про тремтіння рук, порушення координації рухів.

Що стосується такої ознаки, як відсутність реакції зіниць очей на світло, є незрозумілим, як саме автор протоколу встановив цю ознаку.

Надані ОСОБА_1 фактичні дані про те, що саме 8 лютого 2010 року він працював у другу зміну, а саме: з 13-00 до 19-00 години; відомості про його реєстрацію на прохідній підприємства; протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння, який констатує тверезий стан ОСОБА_1 , беззаперечно підтверджують відсутність підстав завідомо припускати стан сп`яніння у ОСОБА_1 , і тим більш, наполягати на проведенні огляду після отримання об`єктивних висновків про відсутність ознак сп`яніння.

Згідно із ст. 19 Основного Закону правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Вирішуючи справу, суд враховує, що лише вимога суб`єкта владних повноважень, що ґрунтується на законі, має наслідком її виконання; висування ж вимоги, що не продиктована об`єктивними передумовами і наповнена лише формальним змістом, не є підставою для її виконання за рахунок шкоди для особистих інтересів особи.

Означені вимоги суб`єкта владних повноважень не повинні межувати із свавіллям та з незаконним посяганням на права та обов`язки людини.

Тому відсутність підстав для проведення огляду у сукупності з поважними причинами відмови від проведення такого огляду, якими є необхідність ставати до виконання трудових обов`язків, свідчить про відсутність другої складової, що у сукупності з дотриманням порядку фіксації відмови водія утворює підставу для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, повно і всебічно встановивши обставини справи, суддя не вбачає підстав для притягнення особи до відповідальності за статтею законодавства про адміністративні правопорушення, за ознаками якої складений протокол.

Наслідки відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення встановлені пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП і ними є закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, не вбачаючи сукупності фактичних даних, що підтверджують в силу ст. 251 КУпАП наявність ознак складу правопорушення, суддя вважає за необхідне постановити про закриття провадження в справі.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 247 п. 1, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 від відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП звільнити у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу правопорушення.

Провадження в справі закрити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Щаслива