Справа № 598/716/20
провадження № 3/598/325/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2020 р. Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Щербата Г.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ст.44-3 КУпроАП,

встановила:

21 квітня 2020 року дільничним офіцером поліції Збаразького ВП Підволочиського ВП ГУНП України в Тернопільській області складений протокол про порушення ст.44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який згідно змісту протоколу 21.04.2020 року о 12 год. 00 хвилин, будучи особою, що 16 квітня 2020 року перетнув державний кордон, відмовився від обов`язкової госпіталізації до обсерватора (ізолятора) за адресою м.Рівне Рівненської області, чим порушив п.п.4 п.5 Постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 та ст.ст.29, 31 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав і пояснив, що після перетину кордону 16.04.2020 року йому запропонували пройти обсервацію в Рівненській області, або двотижневий карантин по місцю проживання. Приїхавши додому він самоізолювався за місцем проживання в с.Доброводи Збаразького району. Після цього, на нього склали протокол про адміністративне правопорушення.

Згідност. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідност. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В протоколі зазначено, що 21.04.2020 року о 12 год. 00 хвилин, ОСОБА_1 , будучи особою, що 16 квітня 2020 року перетнув державний кордон, відмовився від обов`язкової госпіталізації до обсерватора (ізолятора) за адресою м.Рівне Рівненської області, чим порушив п.п.4 п.5 Постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 та ст.ст.29, 31 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до вимог КУпАП формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

З диспозиції ст. 44-3 КУпАП випливає, що вона носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих незаконних діянь, які врегульовані законодавством України.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №548570 від 21 квітня 2020 року ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.4, п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення не повністю розкрита об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не зазначено конкретного місця вчинення адміністративного правопорушення, способу вчинення його та мотивів.

Також встановлено, що гр. ОСОБА_1 під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення не було роз`яснено порядку проведення обов`язкової госпіталізації осіб, які здійснюють перетин державного кордону, до обсерваторів (ізоляторів) та їх місце знаходження, про що відсутні дані в матеріалах справи та останній даний факт підтвердив в своїх письмових поясненнях від 21.04.2020 року.

Крім того в матеріалах справи відсутня будь-яким чином зафіксована відмова ОСОБА_1 від госпіталізації до обсервації про що зазначено в протоколі, а саме: письмова відмова, показання свідків, відеофіксація відмови, тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року N 5- рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суддя вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , а також враховуючи положення ст. 62 Конституції України, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а тому адміністративна справа відносно нього підлягає закриттю за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, оскільки органом дізнання не зібрано та не представлено жодного доказу про наявність події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.44-3, 247 п.1, 284 КУпроАП, суддя,

постановила:

Закрити провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпроАП.

На дану постанову може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г. Р. Щербата