Справа № 370/96/20 Головуючий у І інстанції Косенко А.В.
Провадження № 33/824/1372/2020 Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Макарівського районного суду Київської області від 17 лютого 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду,08.01.2020 року о 10 год. 35 хв. на 39 кілометрі автодороги М-06, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Chevrolet Aveo державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із згоди водія було проведено за допомогою приладу «Alcotest 6810» в присутності двох свідків. Результат тесту позитивний 0,77 ‰, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП або передати матеріали на розгляд трудовому колективу ТОВ «Слобода Ко».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова є незаконною та необґрунтованою, суд першої інстанції неповно з`ясував всі фактичні обставини справи. Зазначає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння в порушення вимог закону був проведений без участі свідків. Вважає, що сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути підтвердженням наявності стану алкогольного сп`яніння водія. Також зазначає, що позбавлення права керування автомобілем позбавить можливості працювати та заробляти гроші.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи. Підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є безпідставними.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 306198 від 8.01.2020 року, згідно якого 08.01.2020 року о 10 год. 35 хв. на 39 кілометрі автодороги М-06, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Chevrolet Aveo державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із згоди водія було проведено за допомогою приладу «Alcotest 6810» в присутності двох свідків, результат тесту позитивний 0,77 ‰ (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд проводився в присутності двох свідків (а.с. 3); відомостями, які містяться в результаті тестування на алкоголь за допомогою алкотестера «Драгер»ALCOTEST 6810 , згідно якого результат тесту становить 0,77 ‰ (а.с. 2); поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких в їх присутності водій ОСОБА_1 у встановленому законом порядку погодився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту становить 0,77 ‰ (а.с. 4).

Сукупність наведених доказів повністю підтверджує факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що огляд на стан алкогольного сп`яніння в порушення вимог закону був проведений без участі свідків, є необґрунтованими, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» проводився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які надали свої пояснення.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що позбавлення права керування автомобілем позбавить його можливості працювати та заробляти гроші, судом не приймається до уваги, оскільки стягнення призначене з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, який відноситься до грубих порушень на транспорті та його підвищену суспільну небезпеку, особи правопорушника, ступінь його вини, вік особи, його сімейний та майновий стан.

Вчинене ОСОБА_1 правопорушення має підвищену суспільну небезпеку як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху. При цьому, враховуючи, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, в будь-який час могло відбутись ДТП, могли постраждати люди, майно, тощо.

Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин матеріали справи не містять та ОСОБА_1 не надані, зауваження ОСОБА_1 у протоколі відсутні, натомість наявні власноруч написані ним пояснення, в яких він зазначив, що випив один літр пива, свою вину визнає, на результаті тесту «Драгер» та в протоколі про адміністративне правопорушення наявний підпис ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення як доказу по справі не заслуговують на увагу, оскільки протокол про адміністративне правопорушення повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно чинного законодавства, огляд водія (іншої особи) з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів проводиться працівником поліції в присутності двох свідків (не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви). При цьому працівник поліції має одержати згоду особи на її огляд для встановлення стану сп`яніння з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів.

Якщо водій не погоджується на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу для встановлення стану алкогольного сп`яніння або не погоджується з результатами огляду працівником поліції з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд з використанням спеціального приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результати тесту 0,77 ‰, з якими ОСОБА_1 погодився та засвідчив про це підписом в протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, враховуючи те, що незгоди працівнику поліції водій ОСОБА_1 на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також щодо результатів тесту не висловлював, тому огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст.266 КУпАП.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена повністю, підстав для скасування постанови судді суду першої інстанції і закриття провадження у справі апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову суддіМакарівського районного суду Київської області від 17 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига