Справа № 752/6235/20
Провадження № 3/752/3459/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Первушина О.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 423786 від 14.03.2020 року, ОСОБА_1 14.03.2020 року приблизно о 16 годині 40 хвилин, керував автомобілем "Volkswagen CC", державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку №139 по проспекту Академіка Глушкова в місті Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме - порушення мови, зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів, блідість обличчя, однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку у присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вну у вчиненні адміністративого правопорушення не визнав та показав суду про те, що він дійсно керував автомобілем "Volkswagen CC" 14.03.2020 року і працівники полції безпідставно зупинили його транспортний засіб та зазначили, що у нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння. Зазначив, що не заперечував щодо проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Хом`як Є.Є. звернувся до суду з клопотанням про закриття проваження у даній справі, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме - письмові пояснення свідків не відповідають дійсності, оскільки вони підписали вже готові заповнені бланки та в судовому засіданні не ствердили свої письмові пояснення.

Свідок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 показали суду про те, що 14.03.2020 року їх зупинили працівники поліції, однак вони не пам`ятають, що саме вони мають засвідчити. Зазначили, що не памятають, що ОСОБА_4 у їх присутності відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`янніня. Крім того, зазначили, що ставили свої підписи у протоколі про адміністративне правопорушення та у поясненнях, які вже були заповнені працівниками поліції.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника та свідків, вивчивши матеріали справи, надходжу до наступних висновків.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення встановлено ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно частини першої якої у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи, однак вказаний протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вказаним вимогам процесуального закону на підставі наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №423786 від 14.03.2020 року, ОСОБА_1 поставлено у вину те, що він 14.03.2020 року приблизно о 16 годині 40 хвилин, керував автомобілем "Volkswagen CC", державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку №139 по проспекту Академіка Глушкова в місті Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме - порушення мови, зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів, блідість обличчя, однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку у присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Так, відповідальність особи за статтею 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає виключно у випадках коли особа, керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, шо знижують їх увагу та швидкість реакції, або ж за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Інше, процесуальним законом не передбачено.

Разом з тим, в ході судового розгляду свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не ствердили обставини, викладені у своїх письмових поясненнях (а.с. 2), оскільки вони підписали бланк та заповнений працівником патрульної поліції протокол про адміністративне правопорушення, однак в ході допиту не ствердили відомості, що викладені у вказаних доказах.

Крім того, відповідно до ст. 266 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного спяніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Водночас, згідно вимог ст. 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбаченні ст. 130 ч.ч. 1,2,3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, працівник Державної автомобільної інспекції тимчасово затримує транспортний засіб, про що робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Натомість, як вбачається з наданих матеріалів справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції після складання протоколу не було здійснено тимчасового затримання керованого ОСОБА_1 транспортного засобу "Volkswagen CC" та не відсторонено останнього від керування вказаним автомобілем.

Частиною третьою статті 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

На підставі викладеного, суд надходить до висновку про те, що в ході судового розгляду встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом стверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення відсутні, а тому суд надходить до висновку про необхідність у відповідності до вимог ст. 247 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закриття провадження у даній справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С. Первушина