Справа № 206/1847/20
Провадження № 3/206/917/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Бубісь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, за участю особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська з УПП в Дніпропетровській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 340374 від 18.04.2020, встановлено, що 18.04.2020 о 23 годині 20 хвилин в м. Дніпро, Самарський район, по вул. Чаплинська, 19, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ2101 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер" в присутності двох свідків. Результат огляду позитивний та склав 1,35 % проміле. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.9(а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засідання вину не визнав в повному обсязі, заперечував обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, вказав, що він не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим, показав суду, що 18.04.2020 він разом з батьком їхали з с. Любимівки на ж/м Придніпровськ, батько був за кермом. Під час руху у автівці закінчився бензин, та батько зупинив автівки і пішов до найближчої АЗС щоб купити бензин, він залишився сидіти у автівці. В цей час до його автомобіля під`їхав автомобіль патрульної поліції, співробітники поліції підійшли до нього та спитали, що трапилось, на що він зазначив, що закінчився бензин. Після чого працівники поліції почали зазначати, що від нього чутно запах алкоголю та почали пропонувати пройти тест за допомогою приладу «Драгер» на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився, оскільки за кермом він не був. Тест на драгер пройшов, результат був позитивний. Після чого відносно нього було складено протокол за ст. 130 КУпАП. Батько повернувся вже після того, як співробітники поліції поїхали. За вказаних обставин справу просив закрити.

Свідок ОСОБА_2 , який є батьком ОСОБА_1 в судовому засіданні суду показав, що 18.04.2020 він разом з сином їхали з с. Любимівки на ж/м Придніпровськ, він був за кермом, його син ОСОБА_1 сидів поруч на пасажирському сидінні. Під час руху у автівці закінчився бензин, він зупинив автівку та пішов до найближчої АЗС щоб купити бензин, син залишився сидіти у автівці. Його не було приблизно годину, після того як він повернувся син повідомив йому що на того складено протокол за ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, суд зазначає, що ОСОБА_1 в призначені судові засідання на 06.07.2020 та 14.07.2020 не з в`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка останнього наявна в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення судового засідання не подавав, а телефон останнього постійно вимкнений. Наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суд прийшов до висновку про розгляд справи без участі останнього.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, оголошення про розгляд справ містяться на офіційному веб-сайті судової влади, що дає особі можливість дізнатися про стан судового провадження.

Суд, вислухавши пояснення особи стосовно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , пояснення свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №340374 від 18.04.2020 встановлено, що 18.04.2020 о 23 годині 20 хвилин в м. Дніпро, Самарський район, по вул. Чаплинська, 19, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ2101 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер" в присутності двох свідків. Результат огляду позитивний та склав 1,35 % проміле. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.9(а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Для з`ясування дійсних обставин справи судом неодноразово належним чином викликались інспектори УПП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 та лейтенант поліції Єгорін Є.В., а також свідки, які були залучені в якості понятих під час освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 однак останні до суду не з`явились.

Так, з дослідженого судом відеозапису, який міститься на CD-R диску для лазерних систем зчитування в матеріалах справи, вбачається що подія мала місце 18.04.2020. Водій ОСОБА_1 пройшов у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер" в присутності двох свідків освідування на стан алкогольного сп`яніння. Результат огляду позитивний та склав 1,35 % проміле (DSJX304850_004850 23:23:37). Факт керування транспортним засобом ВАЗ-2101 державний номерний знак НОМЕР_2 та зупинки останнього співробітниками поліції, ОСОБА_1 на вказаному відеозапису не заперечував.

До показів свідка ОСОБА_2 , який є батьком ОСОБА_1 суд відноситься критично, та вважає їх такими, що продиктовані бажанням створити алібі своєму синові ОСОБА_1 задля уникнення відповідальності за скоєне ним.

Окрім того в матеріалах справи міститься пояснення ОСОБА_6 від 18.04.2020, відповідно до яких зазначено, що останній 18.04.2020 о 23 год. 55 хв., тобто після складання відносно ОСОБА_1 протоколу зобов`язується доставити автомобіль ВАЗ-2101 державний номерний знак НОМЕР_2 до місця стоянки, а саме Дніпропетровський район, с. Любимівка, вул. Червона 88, без передачі керування ОСОБА_1 , про відповідальність попереджений (а.п.8). Дана обставина не узгоджується з показами особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 .

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суд критично ставиться до наданих показів ОСОБА_1 під час всього судового слідства та розцінює зазначені пояснення, як сформовану лінію захисту, для уникнення відповідальності за вчинене ним правопорушення.

Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку.

Зазначені докази є належними і допустимими, та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, відеоматеріалами та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведеною повністю.

Згідно з положенням ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1ст. 33 КУпАП).

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, його підвищену суспільну небезпеку, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан. Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Враховуючи, що санкція ч. 1 статті 130 КУпАП передбачає безальтернативне покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) Постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.33-35,130,221,245,276-280,283-287 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Поштаренко