г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1912/20
Номер провадження 3/213/726/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

Алексєєв О.В., розглянув матеріали, що надійшли з Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу серії АПР18 №760748 від 14 травня 2020 року ОСОБА_1 14 травня 2020 року о 12:00 годині на території ринку «Південний ГЗК» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Подлєпи, 37Б, в період карантину здійснювала торгівлю харчовими продуктами, а саме луком зеленим, чим порушила постанову КМУ №211 від 11 березня 2020 року (із змінами) та протокол позачергового засідання Криворізької міської ради №6 від 20.03.2020 п.1 п.п.7.1 «Заборона роботи на ринках», за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнала. Пояснила, що 14 травня 2020 року в обідній час доби вона поставила розсаду на прилавок на ринку «Південний ГЗК» з наміром відвезти розсаду на дачу. Вона відійшла до магазину та коли повернулась, біля розсади стояли два чоловіки один у форменому одягу, другий у цивільному. Останній повідомив, що вона здійснює торгівлю розсадою. Вона заперечила, оскільки торгівлю не здійснювала. В її присутності протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що в травні 2020 року він з дружиною завезли розсаду на ринок Південного ГЗК. Адміністрація ринку повідомила, що не можуть торгувати, оскільки у них немає дозволу. Щоб не пропала розсада вирішили відвезти її на дачу. Через деякий час він приїхав та забрав розсаду. Дружина не здійснювала торгівлю.

Вислухав особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, прихожу до наступних висновків.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно з пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів Україна від 11 березня 2020 р. №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції, яка діяла станом на 14.05.2020), з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року н всій території України установлено карантин.

Суд, у відповідності до положеннями ст. ст. 280, 283 КУпАП, повинен з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності за нормою закону, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на органи поліції.

На підтвердження скоєння правопорушення при викладених вище обставинах надано: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №760748 від 14 травня 2020 року, письмові пояснення свідка ОСОБА_3 ? ОСОБА_4 ; фото із зображеннями оголошення про продаж розсади з номером телефону, фото із зображенням ящиків з квітами, двох горщиків із зеленню та зображення невідомої жінки біля пустого прилавку на ринку. Проте, вказані фотознімки не підтверджують обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 14 травня 2020 року, оскільки не містять дати та часу здійснення фотознімку, не відомо хто здійснював продаж розсади квітів та зеленні, оскільки поруч на фотознімку нікого немає, а біля жінки на знімку пустий прилавок.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Достатніх, достовірних та допустимих доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення суду надано не було, а тому з урахуванням вказаного рішення ЄСПЛ вважаю, що фабула адміністративного протоколу не відповідає обставинам справи, усунення цих недоліків призведе до порушення ст. 6 Конвенції.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. ОСОБА_1 не визнала факту вчинення правопорушення.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, до протоколу не надано жодних інших належних та допустимих доказів, на основі яких можна було б встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП на підставі ст. 247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п. 3 КУпАП України повинна бути провадженням закрита за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 ч.1 п.1, 279, 280 , 283, 284 ч.1 п. 3 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 44-3 КУпАП, в зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Алексєєв