Справа № 211/2604/20
Провадження № 3/211/1177/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 червня 2020 року суддя Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко С.В., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. ст. 130 ч. 1, 130 ч. 1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 410711 від 26.04.2020 року водій ОСОБА_1 26.04.2020 року о 10 год. 57 хв., керував транспортним засобом «ЗАЗ SENS» номерний знак НОМЕР_1 у м. Кривому Розі у Довгинцівському районі по вулиці Кириленка, 4А, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. У встановленому законом порядку від проходження повного медичного огляду на стан сп`яніння водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 412169 від 25.04.2020 року водій ОСОБА_1 , 25.04.2020 року о 15 год. 38 хв., керував транспортним засобом «ЗАЗ SENS» номерний знак НОМЕР_1 у м. Кривому Розі у Довгинцівському районі по вулиці Літке, 29, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.06.2020 року справи про адміністративні правопорушення № 211/2604/20 (провадження 3/211/1177/20) та 211/2606/20 (провадження 3/211/1179/20) про притягнення ОСОБА_1 за ст.ст. 130 ч. 1 та 130 ч. 1 КУпАП - об`єднано в одне провадження, об`єднаній справі присвоєний № 211/2604/20.

В суді ОСОБА_1 свою провину у вчиненні даних адміністративних правопорушень не визнав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу, інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння визначений "Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції 11.11.2015 р. за №1413/27858.

Відповідно до п.п. 6,7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Законом України Про національну поліцію чітко визначені підстави, межі та спосіб обмеження вільного пересування громадян. Так, у статті 35 цього Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби,поінформувавши водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п.1 ст.35).

Під час розгляду справи проглянуто диски з відеозаписами, додані до матеріалів адміністративної справи, переглянувши які суд дійшов наступних висновків.

Так у протоколах про адміністративні правопорушення зазначено про наявність у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння : виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, а також порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Але суд, у наданих відеозаписів, не знайшов підтвердження цим ознакам, тому що суду не відомо, яким чином працівниками поліції у водія було виявлено вказані ознаки наркотичного сп`яніння, що викликає певні сумніви. Так з відео суд не знайшов місце вказаним ознакам сп`яніння водія ОСОБА_1 натомість він вів себе відповідно до виниклої ситуації.

Крім того, суд звертає увагу на те, що лише припущення поліцейських відносно ознак сп`яніння, які начебто вбачаються у водія ОСОБА_1 нічим не підтверджені.

Згідно вимог Закону, суд розглядає справу в межах тих матеріалів які направлені до суду.

Так пояснення свідків складені на завчасно підготовлених бланках, які є шаблонними, в них не вказано місце та час, де ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду. У бланках пояснень свідків почерк та об`єм викладеного, характер пояснень є подібними.

Також зміст вказаних письмових пояснень свідків не містять відомостей щодо суті вчиненого водієм правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відносно того, з якими саме ознаками сп`яніння перебувала особа, яка притягується до адміністративної відповідальності. З таких пояснень свідків неможливо встановити, чи були підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння, при цьому через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими ознаками сп`яніння, що зазначені в змістах протоколів про адміністративне правопорушення.

Також дані свідки не були свідками керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та його руху.

Крім того з матеріалів справи вбачається що причиною зупинки водія ОСОБА_1 є порушення правил дорожнього руху, а саме номерний знак затулений решіткою. Це саме вбачається на відеозаписі під час спілкування водія з поліцейськими.

Проте матеріали справи не містять відомостей про притягнення останнього до відповідальності за порушення ПДР України, які були підставою для зупинки та висування вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння. Постанова за порушення останнім ПДД поліцейським не виносилася

Законом України Про національну поліцію чітко визначені підстави, межі та спосіб обмеження вільного пересування громадян. Так, у статті 35 цього Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби,поінформувавши водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п.1 ст.35).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 15.03.2019 року по справі № 686/11314/17 працівником поліції повинно бути задокументовано та доведено факт порушення водієм ПДР України, а саме повинен бути складений протокол про притягнення водія до відповідальності за порушення ПДР України, що є причиною зупинки транспортного засобу, перед прийняттям постанови або притягненням до відповідальності за вчинення іншого правопорушення.

Щодо факту керування водієм ОСОБА_1 транспортного засобу.

Так з відеозапису доданого до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 412169 від 15.04.2020 року взагалі не вбачається руху автомобіля «ЗАЗ SENS» номерний знак НОМЕР_1 та керування ним водієм ОСОБА_1 . Так вбачається як автомобіль екіпажу патрульної поліції рухається за іншим автомобілем на деякій відстані. Потім здійснено маневр розвороту у протилежний напрямок руху. Чітко не зрозуміло за яким саме автомобілем вони рухались.

З відеозапису доданого до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 410711 від 26.04.2020 року, чіткого руху автомобіля «ЗАЗ SENS» номерний знак НОМЕР_1 не вбачається, так зафіксовано як автомобіль екіпажу патрульної поліції рухається та повертаючи за будівлю, під`їхали до автомобіля «ЗАЗ SENS» номерний знак НОМЕР_1 який не рухався.

Інших доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом зі справи не вбачається.

Крім того, за положеннями ч. 1 ст. 266 КУпАП на поліцейських покладено обов`язок по відстороненню від керування транспортним засобом осіб, які ними керують і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що протоколи складено на припущеннях.

Також вважаю за необхідне зазначити, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ».

Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, яке повинно бути обгрунтованим.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Згідно з п.1 ч.1ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в суді не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого 130 ч. 1 та 130 ч. 1 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 130 ч. 1 та 130 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з дня винесення постанови.

Суддя: С. В. Ткаченко