Провадження № 3/761/4708/2020
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Сіромашенко Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Олександрія, місце проживання АДРЕСА_1 , працюючої кафе «Fresh», раніше до адміністративної відповідальностіне притягувалася, за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2020 року було складено поліцейським роти №7 батальону №4 полку №1 УПП у м. Києві ДПП рядовим поліціїГринчук Д. протокол про адміністративне правопорушення Серія АА № 163426, з якого вбачається, що 7 травня 2020 року о 14 год. 35 хв. за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, 26, виявлено громадянку ОСОБА_1 , яка надавала послуги в сфері харчування, а саме: в кафе-кав`ярні«Fresh», при цьому не закривала стаканчики кришками, чим порушила постанову КМУ №211 від 11 березня 2020 року. Таким чином, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

В судове ОСОБА_2 не з`явилася, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст.44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В той же час, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного ОСОБА_3 за ст.44-3 КУпАП, остання порушила вимогиПостанови КМУ №211 від 11 березня 2020 року.

В дану Постанову вносилися зміни, зокрема 4 травня 2020 року. Проте, протокол не містить даних щодо того, порушення якого саме пункту та якої саме редакції було встановлено.

Протокол АЗ №096498 від 07 травня 2020 року також не містить даних відносно того, що саме та який пункт вищевказаної постанови було порушено ОСОБА_1 .

Більш того, як вбачається з рапорту від 21 травня 2020 року, складеного поліцейським роти №7 батальону №4 полку №1 УПП у м. Києві ДПП рядовим поліції Гринчук Д., в протоколі про адміністративне правопорушення від 07 травня 2020 року нею не було зазначено пункти постанови, які були порушені особою.

Таким чином, відсутні дані щодо конкретного порушення з посиланням на пункти, визначені Постановою КМУ №211 від 11 березня 2020 року.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyevav.Russia", рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelinv.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчинені нею порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би беззаперечно встановити, що остання вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 44-3, 184, 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови

Суддя: