Справа № 766/5154/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Стамбула Н.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН судом не встановлено, громадянина України, уродженця Вірменія, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

19.03.2020 року о 03-25 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ Sens реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Херсоні по вул. Університетська, 123, з ознаками нароктичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

В судове засідання правопорушник з`явився, провину не визнав та пояснив, що в той час коли до нього підійшли співробітники поліції транспортним засобом він не керував, автомобіль був припаркований на узбіччі оскільки він очікував друзів. В стані наркотичного спяніння не перебував, відмовився від проходження медичного огляду оскільки поспішав до дружини та хворої дитини.

Інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що стан наркотичного сп`яніння він визначив за власним переконанням, інших пояснень не надав.

Свідки вказані у протоколі в судове засідання не з`явились, про час та дату слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку, заяв не надали.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 19.03.2020 року близько 2-3 год ночі разом з товаришем ОСОБА_4 вони перебували на ХБК, після чого останньому зателефонував ОСОБА_5 та попрохав позичити кошти оскільки в нього захворіла дитина. Далі вони прийшли на вул. АДРЕСА_2 р. Жовтня та сіли до автомобіля ОСОБА_5 який був припаркований, через деякий час зі сторони водія до автомобіля підійшли інспектори патрульної поліції, понятих для складання протоколу привіз на місце інший екіпаж патрульної поліції через годину.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом, доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддя, вивчивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП не знайшла свого підтвердження, враховуючи наступне.

Розділ ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ та Міністерства Охорони Здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015 року, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/278858 (надалі Інструкція) визначає, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціальних технічних засобів, та лікарем закладу охорони здоров`я.

Постановою від 17 грудня 2008 року № 1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" та ст. 266 КУпАП визначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення

огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Як вбачається зі змісту протоколу складеному 19.03.2020 року о 03-25 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ Sens реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Херсоні по вул. Університетська, 123, з ознаками нароктичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Проте, суду не надано доказів на підтвердження обставин, що до особи було застосовано встановлений законом порядок про який зазначено у протоколі, фактично у протоколі викладені неконкретні відомості, які не можуть бути перевірені судом.

Крім того, відповідно до п. 1.10 ПДР України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Також, ОСОБА_1 не визнав себе винним у інкримінованому йому правопорушенні, зазначивши, що не перебував у стані сп`яніння та взагалі не керував транспортним засобом в той час коли працівники поліції підійшли до його автомобіля. При цьому, працівниками поліції до протоколу не було долучено інших жодних доказів, які б підтверджували або спростовували викладені у протоколі обставини, та які б безперечно свідчили, що останнім були вчинені дії, щодо інкримінованого правопорушення, при цьому від подальшого керування транспортним засобом останнього не було відсторонено, транспортний засіб не передавався іншій особі, що викликає сумніви у правомірності дії працівників поліції, а надані докази не можуть бути визнані належними та допустимими доказами по справі.

Чинне законодавство, в т.ч. й ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Крім того в матеріалах справи записи з портативного відео реєстратора не суцільні та не відображають повну послідовну картину події, що є порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018 року.

Відеозапис, долучений до протоколу про адміністративні правопорушення та досліджений в судовому засіданні, не містить у собі доказів вчинення саме інкримінованого правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд, вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 12-13, 130, 213, 221, 246-247, 268, 280, 283-284 КУпАП.,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП - з а к р и т и, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності ___________ року.

Суддя: Н.В.Стамбула