Справа № 161/1717/20
Провадження № 3/161/924/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2020 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кирилюк В.Ф., розглянувши матеріали справи стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

03.02.2020 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КУпАП.

У письмових поясненнях, наданих суду ОСОБА_1 факт вчинення ним правопорушення заперечив. Пояснив, що він є інвалідом ІІ групи з дитинства, не є і ніколи не був підприємцем, товар в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 йому не належить, на час перевірки він знаходився в магазині як стажер на посаду менеджера.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 Медик О.І. вказав про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП., подав суду заяву про закриття провадження у справі за даною підставою.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 29.01.2020 року зазначено, що 21.01.2020 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 в магазині «Шара», що за адресою: м. Луцьк, вул. Л. Українки, 13, здійснював господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим порушив порядок провадження господарської діяльності та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до вимог КУпАП формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

З диспозиції ч.1 ст.164 КУпАП випливає, що вона передбачає відповідальність, зокрема, за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання і тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення не повністю розкрита об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, не зазначено якою саме господарською діяльністю без реєстрації займався ОСОБА_1 та протягом якого проміжку часу, не надано доказів систематичності як обов`язкової ознаки господарської діяльності, не вказано умов здійснення такої діяльності, а отже, способу вчинення правопорушення, мотивів і форми вини.

Матеріали справи не містять жодних доказів того, що порушення допускалися 21.02.2020 року о 12 год. 00 хв. у день складання протоколу про адміністративне правопорушення, який зазначений як час вчинення правопорушення та кому такі послуги надавалися.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, не встановлений власник або орендарі приміщення за адресою АДРЕСА_2 , особа на ім`я ОСОБА_2 , телефон якої був вказаний в оголошенні про пошук працівників, про яку вказує ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_3 , як особу, з якою домовлялися про прийом на роботу. В матеріалах справи відсутні також пояснення вказаних вище осіб щодо відношення до здійснення господарської діяльності у магазині за зазначеною адресою.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Підсумовуючи викладене суд вважає, що об`єктивні обставини та твердження про вчинення конкретних фактичних дій (суть адміністративного правопорушення), які викладені в протоколі про адміністративні правопорушення, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а вчинення самого правопорушення не доведено належними, достатніми та достовірними доказами.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя. Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Таким чином суд розглядає справу в межах тих тверджень про порушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не вправі самостійно встановлювати обставини, які не ставляться в провину особі, а тому вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Згідно з положеннями ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За викладених обставин, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1, ч.2 ст.284 КУпАП,у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.164 ч.1, 247 п.1, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.Ф. Кирилюк