справа № 399/226/20
провадження № 3/399/98/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі

головуючого судді Шуліка Олександри Олександрівни,

за участю секретаря Маслової К.М.,

захисника - адвоката Старікової Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Онуфріївка справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Онуфріївського відділення поліції Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працює - ФОП, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 596621 20.03.2020 року об 11.00 годині по вул.. Центральна, буд. 80 в с. Зибкове, Онуфріївського району, Кіровоградської області в магазині «Мечта», ОСОБА_1 здійснювала торгівлю промисловими товарами, чим порушила п.п.3 п.2 постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Старікова Н.О. в судовому засіданні пояснила, що з протоколом повністю не згодна з наступних підстав. Ст.. 44-3 КпАП України передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Відповідно до п. п. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції на час складання протоколу) забороняється з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 03 квітня 2020 р. робота суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту. За нормами п. 1 ст. 263 Господарського кодексу України, господарсько-торговельною є діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання в сфері товарного обігу, спрямована на реалізацію продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання, а також допоміжна діяльність, яка забезпечує їх реалізацію шляхом надання відповідних послуг. У п. 3 ст. 263 цього Кодексу наведено форми господарсько-торговельної діяльності, які можуть здійснювати суб`єкти господарювання: матеріально-технічне постачання і збут; енергопостачання; заготівля; оптова торгівля; роздрібна торгівля і громадське харчування; продаж і передача в оренду засобів виробництва; комерційне посередництво в здійсненні торговельної діяльності; інша допоміжна діяльність по забезпеченню реалізації товарів (послуг) у сфері обігу. Відповідно до пп. 4.4 п. 4 ДСТУ 4303:2004 роздрібна торгівля це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачу та надання йому торговельних послуг. Згідно з п. 1 ст. 698 Цивільного кодексу за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Відповідно до ч.2 ст. 251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.. 255 КпАП України. Отже, з аналізу вищезазначених правових норм, поліцейський при складанні протоколу повинен був зафіксувати та підтвердити належним чином доказами купівлю-продаж, тобто передачу та отримання грошей за заборонений до продажу товар. Доказами у цій справі є протокол про адміністративне правопорушення; письмове пояснення, згідно якого ОСОБА_1 відмовилась надавати пояснення; відеозапис з нагрудного реєстратора поліцейського; копія свідоцтва ФОП. Інших доказів матеріали справи не містять. Таким чином по факту, доказом у цій справі є тільки відеозапис. Але жодний з відео файлів не містить фіксування проведення торгівлі в магазині забороненими до продажу товарами, єдине, що фіксує відео, це те, що в магазині є безліч товару, в тому числі і різного роду засобів гігієни, які не заборонені до продажу Постановою КМУ № 211 від 11.03.2020 року. Саме їх і продавала в той день особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .. Свідків, які містять відео файли, у цій справі поліцейськими не встановлені і не допитані, і вона впевнена, що це було зроблено навмисно, так як вони б тільки підтвердили, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю іншими товарами, крім засобів гігієни, що не було б на користь осіб, що складали протокол. А людина, яка зафіксована в третьому відео файлі і передає ОСОБА_1 10 грн., а вона їй дає решту в розмірі 5 грн., то це чоловік, який приніс борг в розмірі 5 грн., який ще місяць тому був винен, бо при покупці йому не вистачило до розрахунку повної суми. Отже, відео не містить запису обставин події, відповідно до яких було б зафіксовано порушення вимог Постанови КМУ № 211 від 11 березня 2020 року, за наведених в протоколі про адміністративне правопорушення, тому не може вважатись належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 44-3 КУпАП. Вважала, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 44-3 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні також було досліджено диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого не вбачається, що ОСОБА_2 здійснювала торгівлю промисловими товарами, забороненими Постановою КМУ №211 від 11.03.2020 року.

Вислухавши представника особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Старікову Н.О., дослідивши та оцінивши матеріали справи, переглянувши долучений до справи відеозапис, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі ст.280 КУпАП постає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та відповідно до вимог ст.279 КУпАП дослідити докази, якими згідно ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів.

Згідно з протоколом ОСОБА_1 інкриміновано здійснення продажу промислових товарів в умовах карантину, що є порушенням п.п. 3 п. 2 Постанови КМУ №211 від 11 березня 2020 року.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. п. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції на час складання протоколу) забороняється з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 03 квітня 2020 р. робота суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Зі змісту Постанови випливає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП за порушення правил щодо карантину людей необхідна наявність таких умов у їх сукупності: 1) суб`єкт господарювання повинен здійснювати роботу; 2) вказана робота пов`язана із прийманням відвідувачів. Тобто особою, яка має нести відповідальність за порушення п. п. 3 п. 2 Постанови та суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є безпосередньо суб`єкт господарювання або уповноважена особа суб`єкта господарювання.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол є необґрунтованим належним чином та він суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, що в силу ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.44-3, ст.ст. 241, 283, 284 КпАП України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП - закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги Кропивницьким апеляційним судом, постанова якого набирає законної сили негайно після її винесення.

Повний текст постанови виготовлено 19.06.2020 року.

Суддя: О.О. Шуліка