ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 662/477/20 Головуючий в 1 інстанції Решетов В.В.
Провадження №33/819/142/20 Доповідач в апеляційній інстанції Коровайко О.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року місто Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі головуючого судді Коровайка О.І., в режимі відеоконференції розглянувши апеляційну скаргу адвоката Зайцева Миколи Павловича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30 березня 2020 року, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1 (однією) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

В постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 здійснював фінансово-господарську діяльність без державної реєстрації на протязі 2016-2018 років з виробництва та продажу сільськогосподарської продукції, чим порушив норми пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України від 02.12.2010. Порушення було виявлено під час проведення перевірки.

В апеляційній скарзі адвокат Зайцев М.П. вказує, що постанова районного суду є незаконною, оскільки суд неповно з`ясував обставини справи та належним чином не дослідив докази на підтвердження вини ОСОБА_1 . Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення діяння його підзахисним умисно, вважає, що хоч формально діяння ОСОБА_1 і містять ознаки правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, але через малозначність не посягають на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, а тому не заподіяли і не могли заподіяти шкоду. Вказує, що суд повинен був закрити провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП України, оскільки на момент розгляду справи в суді минули строки, передбачені ст. 38 КУпАП. Просить скасувати постанову районного суду, а провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення апелянта та його підзахисного, які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону районним судом виконано належним чином.

Висновок районного суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, при обставинах викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку.

Дослідженими в судовому засіданні доказами доведено, що ОСОБА_1 вчинив порушення п.п.14.1.37 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, ст. 93 Земельного кодексу України, ст. 42 Господарського кодексу України в частині порушення порядку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а саме: з виробництва та продажу сільськогосподарської продукції, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП. Диспозицією ч.1 ст.164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди). У відповідності до приписів ч. 1 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Згідно із ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Правова позиція щодо обставин, за яких дії особи можуть бути визнані підприємницькою діяльністю, була висловлена Верховним Судом України у п. 4 Постанови Пленуму від 25 квітня 2003 року №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності", де зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик. Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення №19 , згідно якого ОСОБА_1 здійснював фінансово-господарську діяльність без державної реєстрації на протязі 2016-2018 років з виробництва та продажу сільськогосподарської продукції, чим порушив норм пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України від 02.12.2010, копією листа Сивашської сільської ради про надання інформації; копією протоколу виїзду до Сивашівської сільської ради; актом документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 від 12.02.2020 року з фото до нього, а тому доводи апеляційної скарги Зайцева М.П. , що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 до уваги суду не приймаються.

В апеляційній скарзі Зайцев М.П. , фактично вказуючи на існування в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164КУпАП вважає, що такі дії можна віднести до малозначних, а правопорушника звільнити від адміністративної відповідальності. Проте, призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до ст. 33 КУпАП, правильно врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та призначив адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 164 КУпАП , а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги. Твердження адвоката в апеляційній скарзі, що судом порушено строки розгляду справи, передбачені ст. 38 КУпАП також не можуть бути визнані слушними, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність без державної реєстрації у період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, тобто в його діях вбачаються ознаки триваючого правопорушення. Факт виявлення цього правопорушення компетентним органом було встановлено при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 , що відображено у акті ГУ ДПС у Херсонській області, АРК Крим та м. Севастополі №137/21-22-33-04/ НОМЕР_1 від 12.02.2020 року. Таким чином, строки накладення адміністративного стягнення у даній справі слід рахувати з моменту виявлення правопорушення, під час проведення документальної позапланової перевірки, тобто з 12.02.2020 року. Оскаржувану постанову було ухвалено 30.03.2020 року, тобто в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Посилання апелянта на те, що такий строк необхідно обчислювати з дати видачі наказу ГУ ДПС у Херсонській області, АРК Крим та м. Севастополі №502 від 10.12.2019 року не можна прийняти до уваги, оскільки, даним наказом було призначено проведення позапланової невиїзної перевірки, а не встановлено сам факт виявлення правопорушення. Будь-яких інших переконливих доводів, які б ставили під сумнів висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП в апеляційній скарзі не наведено. Порушень застосування норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу захисника необхідно залишити без задоволення, а постанову районного суду - без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Зайцева Миколи Павловича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30 березня 2020 року, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Коровайко