Справа № 461/2260/20 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 33/811/833/20 Доповідач в 2-й інстанції: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року суддя судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., за участю ОСОБА_1 , захисника Кость Я. Р., представника Галицької митниці Держмитслужби України Зирянова О. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби України Іванківа А. на постанову Галицького районного суду м. Львова від 28 травня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України,

встановив:

цією постановою судом першої інстанції ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а провадження у справі закрито.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що з огляду на характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який має на утриманні дружину, вперше притягається до адміністративної відповідальності, вчинене ним адміністративне правопорушення є малозначним.

Відповідно до постанови суду, 20.12.2019 року близько 04 години 08 хвилин громадянин України ОСОБА_1 ,, у якості водія та троє пасажирів, поверталися з приватної поїздки з Республіки Польщі в Україну автомобілем марки «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 через митний кордон України в м/п «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби по смузі руху «червоний коридор». У ході проведення письмового декларування гр. ОСОБА_2 заявив про наявність у нього фари (рефлектора) в кількості 1 (один) вартістю 1107,00 грн. України (одна тисяча сто сім гривень), тяги (дражека) в кількості 1 (один) вартістю 1956,00 грн. України (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят шість гривень), нагрівача в кількості 1 (один) вартістю 1697,00 грн. України (одна тисяча шістсот дев`яносто сім гривень), паперу в кількості 1 (один) вартістю 6858,00 грн. України (одна тисяча вісімсот п`ятдесят вісім) та про відсутність інших товарів. Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем №066» Львівської митниці ДФС, у ході проведення митного контролю автомобіля у боксі для поглибленого догляду товарів та транспортних засобів, було виявлено незадекларований за встановленою формою товар, а саме: витратомір повітря VDO 5WK97505Z в кількості 2 шт., паливний фільтр DAF 2149702 в кількості 1 шт., стрем`янка ресорів виробник SCANIA в кількості 4 шт., паливний насос DAF 1339200 в кількості 1 шт., натяжний ролик привідного ременя DAYCO APV1119 в кількості 1 шт., натягувач привідного ременя DAYCO APV1120 в кількості 1 шт., ремінь приводу DAYCO 8 НОМЕР_2 в кількості 1 шт., натяжний ролик привідного ременя DAYCO APV1121 в кількості 1 шт., амортизатор кабіни MONROE CB0214 в кількості 1 шт., ремкомплект WABCO 432-425-920-2 в кількості 1 шт., паливний фільтр FLEETGUARD FS19811 в кількості 2 шт., фільтр паливний VOLVO 22480372 в кількості 2 шт., водяний насос MOTORSERVICE 20 1604 13002 в кількості 1 шт., масляний фільтр VOLVO 21707134 в кількості 1 шт., гальмівні колодки TRW GDB5069 в кількості 1 шт., подушка підвіски CONTITECH 6700 N P02 в кількості 2 шт., насос гідропідсилювача керма DT SPAREPARTS 2.53203 в кількості 1 шт., загальною вагою 69,5 кг. Товар знаходився в багажному відділенні автомобіля без ознак приховування. Під час усного опитування даний товар гр. ОСОБА_2 визнав своєю власністю.

На вказану постанову суду першої інстанції представник Галицької митниці Держмитслужби України подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що суд першої інстанції безпідставно надав перевагу наданого ОСОБА_1 у судовому засіданні рахунку згідно з яким вартість переміщуваного товару становить 17053, 43 гривні та необґрунтовано на підставі цього звільнив його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника митного органу, який підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_1 та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, приходжу до переконання, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому перевірці не підлягає.

У суді першої інстанції ОСОБА_1 долучив рахунок-фактуру, згідно з якою вартість вилученого товару становить 2797, 02 польських злотих, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 20.12.2019 року становило 17053, 43 гривні.

Поряд з цим, у матеріалах справи наявний висновок Львівського відділу з питань експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з апитань експертизи та досліджень Державної митної служби України від 14.02.2020 року №-0069, згідно з яким вартість вилученого товару становить 55398, 58 гривень.

Під час проведення дослідження маркування товару та відповідність його вимогам нормативно-технічної документації не перевірялися, тому вартість визначалася за умови відповідності нанесеному на ньому маркуванню та вимогам нормативно-технічної документації.

Крім того, вартість вилученого товару визначена шляхом отримання даних з торгівельних мереж м. Львова та мережі інтернет.

З огляду на те, що ринкова вартість товару, що переміщувався ОСОБА_1 через митний кордон України встановлена лише за умови його відповідності нанесеному на ньому маркуванню та вимогам нормативно-технічної документації, що експертом не перевірялось в процесі дослідження, а також з огляду на визначення вартості товару з торгівельних мереж м. Львова з мережі інтернет, вважаю, що вказаний висновок є суперечливим та таким, що викликає сумніви у його правильності, а тому не може братись судом до уваги.

Крім того, всупереч Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5, у висновку експерта відсутні дані про повідомлення експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від проведення експертизи.

Поряд з цим, згідно з витягом з ЄДРПОУ, видом основної економічної діяльності Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України є державне управління загального характеру, до якого, відповідно до Коду КВЕД 84.11, не відноситься діяльність щодо проведення експертиз.

З огляду на вищенаведене, вважаю безпідставними покликання апелянта на те, що суд першої інстанції необґрунтовано взяв до уваги рахунок-фактуру, долучену до матеріалів справи, згідно з яким вартість товару становить 2797, 02 польських злотих.

Відповідно до ст. 22 КпАП України, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З огляду на обставини та характер вчиненого правопорушення, вид та кількість не задекларованих товарів, їхню невелику вартість та незначну шкоду, завдану правопорушенням, мету та мотив вчинення адміністративного правопорушення які не пов`язані зі здійсненням будь-якої підприємницької діяльності, спосіб вчинення такого, а саме без приховування від митного контролю, особу правопорушника, який визнав вину у вчиненому та щиро розкаявся, вперше притягається до адміністративної відповідальності, має на утриманні дружину, яка є інвалідом, вважаю, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 є малозначним.

Враховуючи наведене, вважаю, що постанову Галицького районного суду м. Львова від 09.04.2020 року слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 530 МК України, ст. 294 КпАП України,

постановив:

у задоволенні апеляційної скарги представника Галицької митниці Держмитслужби України Іванківа А. відмовити.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 28 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ст. 472 МК України залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.