ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/819/135/20 Головуючий у 1 інстанції: Стамбула Н.В.
Доповідач: Коломієць Н.О.
ПОСТАНОВА

іменем України

19 травня 2020 року Херсонський апеляційний суд в складі судді Коломієць Н.О. при секретарі Березовському С.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Бобрика О.А. на постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області Стамбули Н.В. від 16.03.2020 року відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) -

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 472 МК України. Застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100% вартості товару (валютних цінностей), у розмірі 4825 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.12.2019 року становить 112305,57 грн. Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 420,40 грн. Конфісковано товар (валютні цінності), що стали безпосереднім предметом правопорушення, вилучені під час складання адміністративного протоколу №0147/50800/19 від 24.12.2019 року, та передані до сектору обліку, зберігання та оцінки вилученого майна ОСОБА_14 , а саме: іноземну валюту у розмірі 4825 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.12.2019 року становив 112305,57 грн. Перераховані на рахунок Чорноморської митниці Дермитслужби, згідно платіжного доручення № 320 від 26.12.2019 року, в рахунок забезпечення стягнення штрафу, грошові кошти у сумі 112206,12 грн., перераховано до державного бюджету України.

Суд встановив, що 24.12.2019 року в зоні митного контролю м/п «Херсон-порт», в Державному заводі «Паллада», причал № 3, при здійсненні митного контролю та оформлення т/х «Nizar», прапор Сьера-Леоне, ІМО 8324751, який прибув з Туреччини, громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), до початку митного огляду його каюти, заявив згідно Money List Declaration (Декларація про валюту екіпажу) від 24.12.2019 року про наявність у нього 100 доларів США власних коштів та згідно Ship Cash Declaration (Декларація про суднову касу) від 24.12.2019 року та General Declaration (Загальна декларація) від 24.12.2019 року про наявність у нього 200 доларів США суднової каси. Вказану валюту він пред`явив інспекторам митниці до початку митного огляду його каюти.

Того ж дня, під час здійснення митного огляду житлової каюти ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), окрім заявлених, в особистих речах, без ознак приховування, виявлено не задекларовану валюту в сумі 4825 доларів США, відомості про наявність якої не були заявлені за встановленою формою Money List Declaration (Декларація про валюту екіпажу) від 24.12.2019 року, Ship Cash Declaration (Декларація про суднову касу) від 24.12.2019 року та General Declaration (Загальна декларація) від 24.12.2019 року до початку митного огляду каюти.

Таким чином, 24.12.2019 року, при проведенні митного контролю та оформлення прибуття т/х «Nizar», прапор Сьера-Леоне, ІМО НОМЕР_1 , капітан вказаного судна, громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) не заявив за встановленою формою точні та достовірні відомості щодо наявних у нього валютних цінностей в сумі 4825 доларів США, при переміщенні їх через митний кордон України.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - адвокат Бобрик О.А. просить скасувати постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області Стамбули Н.В. від 16.03.2020 року відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) через порушення його права на захист та відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог стверджує, що представниками митного органу допущені численні порушення при оформленні протоколу про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) та порушено право останнього на захист. Зокрема, у протоколі відсутній підпис капітана, його пояснення до протоколу, підписи капітана, які підтверджують його ознайомлення з правами особи, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, про роз`яснення його права на адвоката, що свідчить про порушення митним органом вимог щодо оформлення протоколів про порушення митних правил, встановлених законом. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) не був забезпечений перекладачем на арабську мову, якою він вільно володіє, в той час як англійською, на яку здійснювався переклад, володіє на недостатньому рівні для розуміння термінів митного законодавства. Внаслідок цих порушень ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) був позбавлений можливості надати свої пояснення митному органу щодо обставин інкримінованого йому правопорушення під час складання протоколу та правом скористатися правовою допомогою адвоката при розгляді справи про порушення митних правил, як це передбачено ст. 498 МК України та ст. 268 КУпАП. Крім того стверджує, що ОСОБА_4 , який здійснював переклад на англійську мову не є перекладачем, оскільки не має диплому про отримання ним вищої освіти у навчальному закладі, який здійснює підготовку перекладачів, тому навіть здійснення ним перекладу на англійську мову викликає сумніви в його повноті та достовірності. Вважає, що в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України через відсутність в нього обов`язку декларувати належну йому валюту, яка не є забороненим або обмеженим до обігу предметом за законодавством України. Вказує на те, що форма митної декларації для декларування транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей затверджена Постановою КМ України від 27.02.2019 року № 203 , однак ця декларація заповнюється тільки у випадку переміщення фізичними особами валютних цінностей в розмірі, що дорівнює або перевищує еквіваленту 10 000 євро. До затвердження бланку декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей, декларування валютних цінностей здійснювалось за п. 3.1. Декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, форма якої затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 431. Громадянин не зобов`язаний був зазначати в декларації наявні в нього валютні цінності, сума яких не перевищує встановленої НБУ граничної суми валютних цінностей, що не підлягає письмовому декларуванню, в тому числі на вимогу посадової особи митного органу. Крім того, сам факт не приховування валюти та усне повідомлення про її наявність, вже виправдовує діїОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ). Крім того, вказує, що його дії не були спрямовані на спричинення шкоди громадським або державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом. Зазначає, що з врахуванням необережної форми вини та пом`якшуючих відповідальність обставин, є підстави для висновку про малозначність вчиненогоправопорушення.

В доповненні до апеляційної скарги адвокат посилається на порушення митним органом положень ст. 338 МК України при складанні акта за результатами митного огляду, стверджує, що акт огляду житлової каюти ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) не був складений посадовими особами митниці, які не повідомили каптана про підстави проведення огляду житлових кают судна, провели такий огляд без законних підстав, що свідчить як про незаконність усіх результатів митного огляду, так і про незаконність складання протоколу.

Під час апеляційного розгляду захисник Бобрик О.А. підтримав апеляційну скаргу з доповненнями з наведених в ній підстав.

Представник Чорноморської митниці Держмитслужби Стойчев М.І. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи про законність зібраних у справі доказів, якими повністю доведена вина ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) у недекларуванні іноземної валюти за встановленою формою при переміщенні через митний кордон України на т/х «Nizar».

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) - адвоката Бобрика О.А. на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення представника митниці - Стойчева М.І., вивчивши матеріали справи про порушення митних правил та додатково надані документи, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

За змістом ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів, поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, висновком експерта, іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил.

Обґрунтовуючи свої висновки, суддя місцевого суду при розгляді справи про порушення митних правил дотримався в повному обсязі зазначених вимог закону, з`ясував всі обставини і належним чином оцінив докази у справі.

Вина ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується протоколом про порушення митних правил № 0147/50800/19 від 24.12.2019 року; протоколами опитування працівників Чорноморської митниці Держмитслужби № 0147/50800/19, 0147/50800/19 0147/50800/19 від 09.01.2020 року ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , які підтвердили викладені у протоколі факти; Декларацією про суднову касу від 24.12.2019 року; відповідно до якої капітаном судна ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) задекларовано валюту на борту судна в сумі 200 доларів США; Декларацією про наявність валюти від 24.12.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) задекларував 100 доларів США власних коштів, актом про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, відповідно до якого 24.12.2019 року під час здійснення митного огляду житлової каюти ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), окрім заявлених в особистих речах, без ознак приховування, виявлено незадекларовану валюту в сумі 4825 доларів США відомості про яку не було внесено за встановленою формою до декларацій про валюту екіпажу, суднову касу, та загальну декларацію до початку митного огляду каюти.

Оцінюючи доводи апелянта про відсутність ОСОБА_1 в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України через відсутність в нього обов`язку письмово декларувати належну йому валюту, яка не є забороненим або обмеженим до обігу предметом за законодавством України, апеляційний суд вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Статтею 472 МК України передбачена адміністративна відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Товарами є будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі, згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України. При цьому, пункт 1 "б" ч. 1 ст. 4 МК України відносить іноземну валюту до валютних цінностей, які являють собою іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені з обігу або такі, що вилучаються з нього, але підлягають обмінові на грошові знаки, які перебувають в обігу.

Відповідно до п. 2 "г" ч. 1 ст. 335 МК України, під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник при перевезенні водним транспортом товарів, зобов`язані надати органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі, зокрема, і декларацію про особисті речі екіпажу судна. Пунктом 2 "з" ч. 1 ст. 335 МК України встановлено що, під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України водним транспортом, надаються органу доходів і зборів документи, які, зокрема, містять відомості про наявність (відсутність) на борту судна валютних цінностей, що наявні у членів екіпажу.

З матеріалів справи вбачається, що 24.12.2019 року в зоні митного контролю м/п «Херсон-порт», в Державному заводі «Паллада», причал № 3, при здійсненні митного контролю та оформлення т/х «Nizar», прапор Сьера-Леоне, який прибув з Туреччини, громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), до початку митного огляду його каюти, заявив згідно Money List Declaration (Декларація про валюту екіпажу) від 24.12.2019 року про наявність у нього 100 доларів США власних коштів та згідно Ship Cash Declaration (Декларація про суднову касу) від 24.12.2019 року та General Declaration (Загальна декларація) від 24.12.2019 року про наявність у нього 200 доларів США суднової каси. Вказану валюту він пред`явив інспекторам митниці до початку митного огляду його каюти.

Того ж дня, під час здійснення митного огляду житлової каюти ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), окрім заявлених, в особистих речах, без ознак приховування, виявлено не задекларовану валюту в сумі 4825 доларів США, відомості про наявність якої не були заявлені за встановленою формою до початку митного огляду каюти.

Вказані дії капітана судна ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), підпадають під ознаки ст. 472 МК України, тому протилежні доводи апелянта є неприйнятими.

Твердження апелянта, про те, що 4825 доларів СШАОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), забув вписати в декларацію та повідомив про вказані кошти усно, та він не мав на меті перевезти товар незаконно чи уникнути якоїсь відповідальності спростовуються поясненнями самого ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), які надав суду адвокат (том 2 а.п. 42) та згідно з якими ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) вказаних фактів не викладає та зазначає, що на запитання працівника митниці - чи є в нього незадекларовані кошти, видав валюту в сумі 4825 доларів США, яку не задекларував та тримав при собі, оскільки хотів надіслати своїй родині за першої нагоди.

Також є необґрунтованими посилання апелента на те, що в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, так як він не приховував валютні цінності, оскільки склад митного правопорушення, визначеного ст. 472 Митного кодексу України, не передбачає такої ознаки як приховування товарів від митного контролю.

Посилання адвоката на положення чинного законодавства, якими регулюється порядок декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України фізичними особами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, є неприйнятними, оскільки в даному випадку ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) не є фізичною особою, що переміщується через митний кордон та провозить товари для сімейних потреб, а є капітаном судна т/х «Nizar», прапор Сьера-Леоне, ІМО 8324751, яке прибуло 24.12.2019 року в зону митного контролю м/п «Херсон-порт», в Державному заводі «Паллада», причал № 3 та на якого розповсюджуються положення ст. 335 МК України.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) своїми діями, а саме невнесенням відповідних відомостей до митної декларації, не міг завдати державі значної шкоди, до уваги судом не приймається, оскільки не впливає на кваліфікацію вчиненого правопорушення та не може вплинути на призначене судом стягнення.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення права на захист через незабезпечення ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) перекладачем на арабську мову та послугами захисника під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, що на думку захисника тягне за собою недопустимість зібраних у справі доказів апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Згідно з ст. 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

З матеріалів справи вбачається, що передбачені Митним кодексом України документи, які зобов`язаний заповнити перевізник під час переміщення товарів через митний кордон України, зокрема Money List Declaration (Декларація про валюту екіпажу) від 24.12.2019 року, Ship Cash Declaration (Декларація про суднову касу) від 24.12.2019 року та General Declaration (Загальна декларація) подавались капітаном судна ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) англійською мовою, отже він на достатньому рівні володіє англійською мовою, в тому числі й щодо розуміння ним термінів митного законодавства, які вживаються при заповненні капітаном судна відповідних декларацій (а.п. 17, 18, 20 20).

Отже протилежні доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) не розумів зміст протоколу про адміністративне правопорушення, який зводився до недекларування ним 4825 доларів США і потребував послуг перекладача не з англійською, а з арабської мови є вочевидь неприйнятним.

Відповідно до ст. 503 МК України перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил. Перекладач зобов`язаний точно і в повному обсязі здійснювати доручений йому переклад, у разі необхідності брати участь у проведенні процесуальних дій у справі про порушення митних правил. Як перекладач може виступати посадова особа митного органу.

Як встановлено з матеріалів справи в якості перекладача на англійську мову при спілкуванні з ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) та оформленні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення був залучений представник митного органу ОСОБА_4 , який володіє англійською мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу. У справі є відомості про видачу Міністерством освіти у науки України ОСОБА_4 диплому про успішне завершення рівня А1-А2 англійської мови (том 2 а.п. 49).

Таким чином, посилання апелянта на те, що працівник митного органу ОСОБА_4 , який здійснював переклад на англійську мову не є перекладачем, оскільки не має диплому про отримання ним вищої освіти у навчальному закладі, який здійснює підготовку перекладачів є безпідставними, оскільки статтею 503 МК не передбачено такої обов`язкової умови для здійснення повноважень перекладача.

Отже залучення органом ДФС перекладача відповідало положенням ст. 503 МК.

З доданих до протоколу опитування ОСОБА_4 вбачається, що він безпосередньо спілкувався англійською мовою з капітаном суднаОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), якому було зрозуміло та відомо про результати митного огляду, останній його чітко розумів. Окрім того, після здійснення перекладу англійською мовою, капітанові судна зачитано протокол про порушення митних правил, щодо факту вилучення незадекларованих валютних цінностей на суму 4825 доларів США, ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) зрозумів зміст протоколу, від надання письмових пояснень відмовився.

Надані апеляційному суду пояснення помічника капітана ОСОБА_7 (том 2 а.п. 44) про відмову ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) у забезпеченні його перекладачем суд не приймає до уваги, оскільки вони суперечать іншим зібраним у справі доказам. Крім того, вказані пояснення надані поза процедурою, пов`язаною з провадженням у справі про порушення митних правил, і не можуть використовуватися як докази невинуватості капітана у вчиненні адміністративного правопорушення.

Твердження апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази складання протоколу про адміністративне правопорушення в присутності ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), як і належні докази вручення йому копії протоколу , а також про те, що останньому митним органом незаконно відмовлено у залученні захисника суперечать матеріалам справи.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він відповідає вимогам ст. 490, 494, 508 МК України, складений у присутності ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), якому роз`яснено передбачені у ст. 494, 498 500 МК України права, в тому числі право мати захисника, однак ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) відмовився від підпису у протоколі та не заявляв про залучення захисника.

Відмова ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) від підпису засвідчена у протоколі підписами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Ці обставини також підтверджується вивченим апеляційним судом відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), в присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відмовився від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення № 0147/50800/19 та від отримання його копії. Копія протоколу в зв`язку з відмовою ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) від його отримання доставлена та залишена ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) за місцем його фактичного перебування - т/х «Nizar».

Цим відеозаписом спростовуються твердження апелянта про те, що оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відбувалось у відсутності ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) та копія протоколу йому не вручалась.

Таким чином, є неспроможними та не відповідають дійсності наведені при апеляційному розгляді доводи захисника про те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) не був забезпечений перекладачем, не розумів англійську мову, якою до нього зверталися працівники митниці, та нібито потребував перекладача з арабської мови. Є безпідставними доводи захисника про допущені митним органом порушення при складанні протоколу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) та порушення його процесуальних прав, оскільки представниками митниці не допущено порушень вимог закону при складанні протоколу про порушення митних правил. Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) складено з дотриманням вимог ст. 494 МК України.

Посилання захисника у доповненні до апеляційної скарги на порушення митним органом положень ст. 338 МК України при складанні акта за результатами митного огляду, через те, що огляд каюти проводився у відсутності ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), акт за результатами огляду не складався, а сам огляду проведено без законних підстав, апеляційний суд оцінює критично, оскільки з власних пояснень ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) , які надав суду адвокат Бобрик (а.п. 42 том 2) вбачається, що огляд його каюти проводився двома працівниками митниці, в його присутності. На пропозицію повідомити про незадекларовані гроші, він повідомив, що має приватну особисту грошову суму, а саме 4825 доларів США, яку мав не меті надіслати своїй родині. Вказані грошові кошти були вилучені.

З цих пояснень, які надано стороною захисту беззаперечно вбачається, що капітан судна розумів, що відбувалося на судні, а саме, що його звинувачують у недекларуванні валютних цінностей, тому протилежні доводи апеляційної скарги, є безпідставними.

Всупереч твердженням апелянта, за результатами огляду був складений акт (том 1 а.п. 24), до якого внесено відомості про те, що 24.12.2019 року під час здійснення митного огляду житлової каюти ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), окрім заявлених в особистих речах, без ознак приховування, виявлено незадекларовану валюту в сумі 4825 доларів США відомості про яку не було внесено за встановленою формою до декларацій про валюту екіпажу, суднову касу, та загальну декларацію до початку митного огляду каюти.

З огляду на наведене, судом правильно встановлено, що капітан судна ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), допустив недекларування товарів, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про кількість товару - валютних цінностей, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, тобто вчинене правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

Вказане правопорушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів. Отже, стягнення на ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 накладено судом в межах санкції ст. 472 МК України та відповідає положенням ст. 33 КУпАП.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 529 МК України суд ,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника Бобрика О.А. в інтересах ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), залишити без задоволення, а постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області Стамбули Н.В. від 16.03.2020, якою ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

Згідно з оригіналом:

Секретар судового засідання С.В. Березовський

Постанова набрала законної сили 19.05.2020 року