Номер провадження: 33/813/219/20
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дрішлюка А.І.

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Стратулата Сергія Дмитровича, представника ОСОБА_1 , на постанову Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2019 року постановою Київського районного суду м. Одеси (суддя ОСОБА_2 ) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок; стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок (а.с. 57-59).

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси, яка була отримана судом першої інстанції 26 грудня 2019 року (а.с. 26-30). Апелянт вказує, що постанова Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2019 року прийнята з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки судді, викладені в постанові, на думку апелянта, не відповідають обставинам справи. Апелянт зазначає, що суддя суду першої інстанції зазначаючи, що причиною ДТП стало невиконання ОСОБА_1 вимог ПДР, грубо вийшов за межі своїх професійних знань, оскільки ця обставина встановлюється виключно в ході проведення судової експертизи обставин ДТП (а.с. 76-84).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 січня 2020 року було відкрито провадження за апеляційною скаргою адвоката Стратулата Сергія Дмитровича, представника ОСОБА_1 , на постанову Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 (а.с. 39-40).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року було частково задоволено клопотання ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 , про проведення експертиз; призначено по справі автотехнічну експертизу; доручено її проведення Одеському науково-дослідницькому інститутові судових експертиз.

14 травня 2020 року до Одеського апеляційного суду надійшов висновок експерта №20-1137 від 06.05.2020 року (а.с. 62-67).

В судове засідання 21 липня 2020 року з`явились: представники особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Стратулат С.Д. та адвокат Ситнік В.О., експерт ОСОБА_4 .

В судовому засіданні було вислухано пояснення представників особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, досліджено висновок експерта за результатами проведення автотехнічної експертизи обставин ДТП та допитано експерта ОНДІСЕ Макарова А.К.

Дослідивши матеріали справи, зокрема висновок експерта ОНДІСЕ Макарова А.К. від 06.05.2020 року № 20-1137 за результатами проведення автотехнічної експертизи обставин ДТП, заслухавши пояснення представників ОСОБА_1 , коментарі та відповіді експерта в процесі його допиту, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга адвоката Стратулата Сергія Дмитровича, представника ОСОБА_1 , на постанову Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2019 року підлягає відхиленню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №163408, 10.11.2019 року о 13 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Fiat (днз НОМЕР_1 ), біля будинку №31 по проспекту Небесної Сотні в м.Одесі при зустрічному роз`їзді, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Toyota, н/ НОМЕР_2 , який рухався назустріч, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.13.3 Правил дорожнього руху.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, виходив з того, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення зафіксовані: місце зіткнення автомобіля Fiat днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , напрямок руху автомобілів, розташування автомобілів після ДТП, а також зафіксовані механічні ушкодження автомобілів, які утворились безпосередньо від їх зіткнення. З пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні в суді першої інстанції та письмових доказів по справі суд першої інстанції встановив, що в момент ДТП водій автомобіля Toyota закінчував маневр об`їзду та здійснював перестроювання у свою смугу руху. В цей момент водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Fiat, не надав можливості водію автомобіля Toyota закінчити маневр, а навпаки, продовжив рухатись йому назустріч, внаслідок чого сталося зіткнення, в результаті якого автомобіль Fiat під керуванням ОСОБА_1 лівим переднім бампером, на якому зафіксовані механічні пошкодження, відірвав лівий задній бампер автомобіля Toyota, що підтверджує той факт, що водій автомобіля Toyota дійсно закінчував маневр об`їзду перешкоди. Судом першої інстанції також була досліджена постанова судді Київського районного суду м. Одеси від 18.12.2019 року, згідно з якою водій автомобіля Toyota ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП при обставинах, викладених у протоколі ОБ №163408 від 10.11.2019 року щодо ОСОБА_1 . Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що при встановлених судом обставинах як водій ОСОБА_5 , так і водій ОСОБА_1 , не вжили необхідних заходів щодо уникнення зіткнення. Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив правила зустрічного роз`їзду, внаслідок чого відбулось ДТП, тобто враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про наявність вини водія ОСОБА_1 у порушенні правил зустрічного руху, не виключаючи і вину водія ОСОБА_5 , яка була встановлена судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо останнього.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та відхиляючи апеляційну скаргу вважає за необхідне додати наступне. Відповідно до висновку експерта ОНДІСЕ ОСОБА_4 від 06.05.2020 року № 20-1137 за результатами проведення автотехнічної експертизи обставин ДТП, у даній дорожньо-транспортній ситуації водієві автомобіля Фіат, у відповідність із вимогами пункту 13.3 ПДР. при відсутності достатньої для безпечного проїзду ширини проїзної частини (у результаті наявності припаркованого автомобіля й зустрічною автомобіля Тойота) належало відмовитися від подальшого руху, зупинити автомобіль, тим самим, водій автомобіля Фіат мав технічну можливість запобігти зіткнення з автомобілем Тойота. На початковому етапі розвитку дорожньо-транспортної ситуації (перед в`їздом автомобіля Тойота на вузьку ділянку дороги дії водія автомобіля Тойота регламентувалися вимогами пунктів 13.3 і 13.4 ПДР у частині надання переваги в русі водієві автомобіля Фіат. Визначити технічну можливість запобігання ДТП водієм автомобіля Тойота на даному етапі розвитку дорожньо-транспортної ситуації експертним шляхом не представляється можливим внаслідок відсутності даних про ге, хто з водіїв раніше виїхав на вузьку ділянку дороги, однозначних даних про те, хто з водіїв двох автомобілів подавав сигнали світлом фар для узгодження черговості проїзду. На подальшому етапі (з моменту проїзду повз автомобілі, які були припарковані справа) розвиток дорожньо-транспортної ситуації вже не залежав від однобічних дій водія автомобіля Тойота навіть зупинка автомобіля Тойота не запобігала ДТП. Дії водія автомобіля Фіат, які не відповідали вимогам пункту 13.3 ПДР, з технічної точки зору, перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із ДТП.

Крім того, у ході судового засідання експерт пояснив, що у зв`язку з тим, що автомобіль Тойота станом на момент зіткнення вже подолав перешкоду у два автомобілі, як це слідує з фото з місця ДТП, а внаслідок зіткнення автомобіль Fiat під керуванням ОСОБА_1 лівим переднім бампером, на якому зафіксовані механічні пошкодження, відірвав лівий задній бампер автомобіля Toyota, то у водія автомобіля Фіат вбачається реальна можливість уникнути ДТП й забезпечити безпеку руху у разі, якби він зупинив кероване ним авто та відмовився від виконання маневру. Висновок експерта та його пояснення не протирічать зібраним по справі доказам та зробленим по суті правопорушення висновкам суду першої інстанції, а тому апеляційний суд констатує наявність вини у діях водія ОСОБА_1 та приходить до висновку щодо відхилення апеляційної скарги, оскільки підстав для скасування постанови суду першої інстанції апелянтом не наведено та у ході апеляційного розгляду не було встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Стратулата Сергія Дмитровича, представника ОСОБА_1 , на постанову Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2019 року відхилити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду А.І. Дрішлюк