ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 658/1238/20 Головуючий в 1 інстанції Батовріна І.Г.
Провадження №33/819/306/20 Доповідач в апеляційній інстанції Батрак В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі головуючого судді Батрака В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 14 травня якою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН - НОМЕР_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт.

ВСТАНОВИВ:

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, на примусовому виконанні в Каховському міськрайонному ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження ВП №52982494 з примусового виконання рішення суду №658/3140/16-ц виданого Каховським міськрайонним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менш встановленого чинним законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку, - щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 05 жовтня 2016 року. ОСОБА_1 не сплачував аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості станом на 01 квітня 2020 року сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання в сумі 50017,23 грн.

Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст.183-1 КУпАП, а саме несплата аліментів на утримання дитини батьками, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, в якому зазначає, що строк апеляційного оскарження пропущено ним з поважних причин, оскільки оскаржувану постанову винесено за його відсутності, про розгляд справи відносно нього повідомлений не був, про існування оскаржуваної постанови дізнався від працівників органу пробації. Просить поновити строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови суду.

Апеляційна скарга мотивована доводами про те, що постанову суду першої інстанції винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складено без його відому, викликів до виконавчої служби не отримував, оскільки вони направлялись не за адресою його проживання.

Вказує, що судом не було встановлені обставини справи, а саме те, що ОСОБА_1 працює за трудовим договором №1 від 01.08.2019 року та з його заробітної плати відраховуються аліменти згідно із положеннями чинного Сімейного кодексу України та ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, зазначає, що 06.05.2020 року комісія у складі голови правління ОСББ «Тачанка» ОСОБА_5 , у присутності власниці квартири ОСОБА_6 провели обстеження вказаної квартири та встановили, що ОСОБА_3 (мати неповнолітньої ОСОБА_7 ) не проживає за вказаною адресою, а дитина проживає разом з батьком.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова була винесена 14 травня 2020 року, а апеляційну скаргу на вказану постанову з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження згідно відбитку штампа вхідної кореспонденції суду подано 23 липня 2020 року, тобто з порушенням строків, передбачених ст. 294 КУпАП.

В той же час , встановлені під час апеляційного розгляду обставини свідчать про те, що апелянт, не мав реальної можливості скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення з причин, які є поважними.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймав, оскільки не був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання.

За таких обставин, необхідно визнати наявність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на звернення із апеляційною скаргою.

Відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Вказані вимоги закону судом першої інстанції виконано належним чином.

Відповідно до санкції ч.1 ст. 183-1 КУпАП несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до ст.ст. 33, 36 КУпАП, правильно врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається з оскаржуваної постанови суду, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин, тобто в мінімальних межах санкції вказаної статті.

Будь-яких інших альтернативних видів стягнення за вказане адміністративне правопорушення законом не передбачено, а тому доводи апеляційної скарги про неможливість відбуття призначеного судом покарання не приймаються апеляційним судом до уваги та не можуть бути предметом розгляду апеляційної інстанції при даному судовому розгляді.

Доводи апеляційної скарги про складення протоколу про адміністративне правопорушення у відсутність ОСОБА_1 та не направлення на його адресу викликів до виконавчої служби не ґрунтуються на матеріалах провадження, оскільки вказане спростовується матеріалами справи, зокрема, списком поштових відправлень, відповідно до якого на адресу, направлялись рекомендовані листи однак були повернуті за закінченням терміну зберігання.

Окрім того, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та справну сплату аліментів у відповідності до ч.2 ст. 182, ст. 195 СКУ та ЗУ «Про виконавче провадження» не заслуговують на увагу, оскільки апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження зазначеного факту.

Також, ОСОБА_1 зазначає про те, що ОСОБА_3 не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а неповнолітня ОСОБА_7 проживає разом з батьком, однак знову не надає жодних доказів на підтвердження вказаного факту.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, є законним та обґрунтованим.

Будь-яких інших переконливих доводів, які б ставили під сумнів висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_7 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП в апеляційній скарзі не наведено.

Порушень застосування норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_7 - задовольнити.

Поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 14.05.2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 14 травня 2020 року, якою ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 183-1 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: