Справа № 461/9670/19 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/811/423/20 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю ОСОБА_1 , його захисника Галька Р.В., представника Галицької митниці ДМС Дунаса М.О., розглянувши апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І. на постанову Галицького районного суду м.Львова від 27 лютого 2020 року відносно ОСОБА_1

встановив:

Цією постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.472 МК України закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вилучений товар згідно протоколу про порушення митних правил №3193/20900/19 від 15.08.2019 року повернуто ОСОБА_1 після проведення митного оформлення або повернення товару на митну територію держави, з якої його було вивезено.

Згідно з протоколом про порушення митних правил, 15 серпня 2019 року близько 03 години 30 хвилин в зону митного контролю м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , в напрямку в`їзд в Україну (вантажною) смугою руху «червоний коридор» заїхав транспортний засіб марки Scania R420L, VIN: НОМЕР_4, р.н. НОМЕР_1 , причіп марки Krone sdp27, VIN: НОМЕР_5,р.н. НОМЕР_2 .

Вказаним транспортним засобом переміщувався вантаж (запчастини до транспортних засобів) на адресу ТОВ «КПП Центр», м. Львів, вул. Польова, 97, згідно попередніх митних декларацій №209140/19/170105 та №209140/19/170107. Перевізником згідно поданих до митного оформлення CMR є ОСОБА_2 , код НОМЕР_3 .

В ході проведення митного контролю громадянину ОСОБА_1 для заповнення було надано митну декларацію. Після перевірки заявлених відомостей та завірення митних декларацій штампом «ПМК №199» Львівської митниці ДФС, в ході проведення митного огляду даного транспортного засобу, був виявлений незадекларований товар, а саме: шприц «Kwadron 1235/9 semmt», у кількості 100 упаковок по 20 шт. в упаковці; шприц «Kwadron 1030/9 rslt», у кількості 100 упаковок по 20 шт. в упаковці; бинт «Suprasorb F 15СМх10М 6Inxl11 YD» у кількості 10 штук, який не був записаний ні в одній із декларацій, що були надані для заповнення. Згідно усних пояснень наданих громадянином ОСОБА_1 , останній зазначив, що вказаний товар належить йому.

Представник митного органу подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить, оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним за ст.472 МК України та накласти стягнення у відповідності до санкції статті 472 МК України зі стягненням витрат по справі..

На підтримку своїх апеляційних вимог представник митного органу вважає постанову суду незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог законодавства, без повного та об`єктивного розгляду справи, оскільки вважає сумнівною як доказ поданий стороною захисту документ щодо вартості товару, оскільки з моменту запровадження справи минуло 5 місяців, протягом яких користуючись своїм правом передбаченим ст.489 МК України ОСОБА_1 міг долучити раніше. Також представник митного органу вважає безпідставним твердження суду про те, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості обрати відповідний коридор (зелений чи червоний) для проходження митного контролю, оскільки він являється водієм вантажного транспортного засобу і вимушений був в`їхати в митний пункт по вантажній смузі руху «червоний коридор». Якщо б він обрав для слідування смугу руху «зелений коридор», відносно нього б склали протокол про порушення митних правил, передбачених статтею 471 МК України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які заперечили проти апеляційної скарги, представника митного органу, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи №461/9670/19 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Статтею 472 МК України встановлена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 пояснив, що він понад 20 років працює водієм вантажного автомобіля та безліч разів перетинав кордон України, при цьому за кордоном купував собі або по замовленню друзів різні не заборонені до ввезення товари побутового вжитку, вартість яких не перевищує 500 євро або вага не перевищує 50 кг, і постійно перевозив ці товари через кордон не декларуючи, тому що це не заборонено митним законодавством. Так було і в даному випадку, оскільки переміщуваний товар він купив у Польщі за 1950 польських злотих, що не перевищує 500 євро, та належним чином завірену фактуру (а.с.51-52) він надав місцевому суду. Отже вважає, що жодного порушення він не вчинив. З висновком експертизи щодо вартості товару не погоджується, проте згідний заплатити усі необхідні митні платежі, та постанову суду не оскаржував, оскільки суд справедливо вирішив справу на його користь.

Представник митниці не зміг спростувати покази ОСОБА_1 щодо обов`язковості декларування не заборонених до ввезення товарів, вартість яких не перевищує 500 євро або вага не перевищує 50 кг.

Відповідно до ч.1 ст.374 МК України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

При цьому, вказана норма ст.374 МК України будь-яких відмінностей між ввезенням такого товару по «зеленому» чи по «червоному» коридору не встановлює.

Отже, апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду про те, що в ході розгляду справи не здобуто належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_3 умисних протиправних дій, які передбачені ст.472 МК України.

Таким чином оскаржувану постанову суду першої інстанції слід залишити в силі як законну, а апеляцію представника митниці - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 27 лютого 2020 року відносно ОСОБА_1 за ст.472 МК України залишити без змін, а Апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І. - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.