Справа №295/4624/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2020 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Гулак Н.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Житомирського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

На протязі тривалого часу ОСОБА_1 не сплачує аліменти за рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 24.05.2019 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/2 частини доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 01.06.2018 року та до повноліття дітей. Вимоги державного виконавця не виконує, на виклики посадових осіб відділу державної виконавчої служби не з`являється, тобто умисно ухиляється від виконання рішення суду та зобов`язань, покладених на нього вказаним рішенням щодо сплати аліментів. Станом на 01.04.2020 року заборгованість по вказаному виконавчому провадженню становить 94271,00 грн.

У судове засідання ОСОБА_1 на неодноразові виклики не з`являлася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, що передбачено ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, Європейський Суд з прав людини в рішенні від 07.07.89 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, неодноразова неявка ОСОБА_1 без поважних причин у судове засідання розцінюється судом як зловживання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, своїми процесуальними правами, що є неприпустимим.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності останньої.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 ч. 1 КУпАП, підтверджується матеріалами справи: протоколом №18.5-39/3/2020 від 15.04.2020 року; копією заяви ОСОБА_2 ; копією виконавчого листа, виданого 24.05.2019 року Корольовським районним судом м. Житомира; копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.06.2019 року; копіями відповідей на запити; копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів; копією виклику державного виконавця; копіями фіскальних чеків.

Своїми діями (бездіяльністю), що виразилися у несплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-1 ч. 1 КУпАП.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 ч. 1 КУпАП, і дана обставина доведена належними й допустимими доказами, що не виключає склад адміністративного правопорушення в її діях (бездіяльності).

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 183-1 ч. 1, 283, 284, 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183-1 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя Н.А. Гулак

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.