Справа № 186/483/20
Провадження № 3/0186/252/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

в справі про адміністративне правопорушення

06 травня 2020 року м. Першотравенськ

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Кривошея С.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла від Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Рига, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, притягнутого за ст.44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

09 квітня 2020 року о 18 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , будучи особою що підписала інформовану згоду на карантин (самоізоляцію), покинув межі карантину (самоізоляції), які були вказані у згоді, а саме вийшов на вулицю викинути сміття, чим порушив вимоги Постанови головного санітарного лікаря України МОЗ від 21 березня 2020 року №2 та ст.20 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» та п.п.17 п.2 Постанови КМУ від 11 березня 2020 року №211.

У судове засідання правопорушник ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Стаття 44-3КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 215 від 16 березня 2020 року «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року та постановою Кабінету Міністрів України від №239 від 25 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України») на усій території України з 12 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року встановлено карантин.

Як вбачається з протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , йому інкримінується порушення вимог ст.20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та постанови Головного державного санітарного лікаря України від 21 березня 2020 №2.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, які хворіють на інфекційні хвороби чи є бактеріоносіями, зобов`язані: вживати рекомендованих медичними працівниками заходів для запобігання поширенню інфекційних хвороб; виконувати вимоги та рекомендації медичних працівників щодо порядку та умов лікування, додержуватися режиму роботи закладів охорони здоров`я та наукових установ, у яких вони лікуються; проходити у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження.

Постановою Головного санітарного лікаря України від 21 березня 2020 року № 2 впроваджено використання форми інформованої згоди особи на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів. Дана інформована згода підписується у двох примірниках особами, які здійснюють перетин державного кордону та щодо яких є підстави вважати, що вони були в контакті з особою, якій встановлено діагноз (або підозру) коронавірусної хвороби (COVID-19), а також в інших випадках, необхідних для здійснення протиепідемічних заходів.

Зазначену інформовану добровільну згоду особи на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів було підписано особою, що притягується до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_1 , який погодився на власну самоізоляцію за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, у порушення своїх зобов`язань, 09 квітня 2020 року о 18 год. 00 хв. порушив умови домашньої самоізоляції, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбаченест.44-3 КУпАП.

Відповідно ст.41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, крім повного визнання ним своєї вини, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених судом доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №171843 від 10 квітня 2020 року, яким зафіксовано факт залишення ОСОБА_1 місця самоізоляції; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 09 квітня 2020 року, якими підтверджується факт порушення ОСОБА_1 самоізоляції, а саме самовільне покидання квартири АДРЕСА_2 та перебування на території міста Першотравенська, Дніпропетровської області.

Дані матеріали справи є достатніми доказами для визнання вини правопорушника та призначення йому відповідного стягнення.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У зв`язку з вищевикладеним, дійшла висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а тому останнього необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією статті у мінімальному розмірі, що становить одну тисячу неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

З урахуванням вимог ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.24, ст.44-3, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та накласти стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Згідно ст.307 КУпАП - штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. Копія платіжного документу подається до суду.

Згідно ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідність статті цього кодексу;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Розмір витрат визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

СУДДЯ: /С.С.Кривошея/

Постанова набирає законної сили:_______________________

Строк пред`явлення постанови до виконання _________________________