КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№33/824/189/2020 Постанова винесена суддею Васалатієм К.А.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника Александрова Д.О. та інших учасників дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Александрова Д.О. на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 13 червня 2019 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розсохуватка Катеринопільського району Черкаської області, громадянина України з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні доньку, 2014 р.н., не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ), який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 13 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою, суд розглянув протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, 21 квітня 2019 року о 20 год. 25 хв. по вул. Кирилівська, 164 в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Мерседес-Бенц Е430», державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу та виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортними засобами «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2 , та «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 11.4, 13.1 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням суду, захисник Александров Д.О. подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною, просить її скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та недоведеністю вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а дані матеріали справи повернути до УПП у місті Києві для проведення додаткової перевірки.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_1 у судовому засіданні вину свою не визнав та наполягав на виклику всіх учасників ДТП, а також вказував на порушення у матеріалах справи та вимагав направити справу на дооформлення (доопрацювання) до УПП у місті Києві.

Крім того, ОСОБА_1 наголошував, що рішенням ВРП від 13.02.2019 року суддю ОСОБА_4 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у виді подання про тимчасове, на шість місяців, відсторонення від здійснення правосуддя (тобто до 13.08.2019 року включно), тому усно заявляв про недовіру та відвід судді ОСОБА_4 Однак, суддя не надав часу для написання тексту заяви про відвід, а повідомив, що право заявляти відвід не передбачено КУпАП, та розглянув справу.

Також матеріали справи не містять і відомостей про виклик учасників та свідків ДТП крім водія автомобіля «Мерседес» ОСОБА_1 . При цьому, пояснення свідка ОСОБА_5 за змістом не мають жодного доказового значення, а свідків ДТП поліція не виявила і не опитала, а також не опитала водія мотоцикла та не вжила навіть заходів для встановлення його особи, який насправді був винуватцем ДТП та з місця ДТП поїхав.

Разом з тим, з пояснень водія автомобіля «Шкода» ОСОБА_3 вбачається, що він, керуючи автомобілем у крайній правій смузі відчув удар зліва, коли зупинився, то побачив, що автомобіль «Мерседес», виїхавши на зустрічну смугу, врізався в автомобіль «Тойота», який в свою чергу зачепив його автомобіль. Проте, такі пояснення вказують на неузгодженість показань зі змістом протоколу, а саме - в поясненнях водій вказує на удар автомобіля «Тойота», а в протоколі поліція вказала, що удар по автомобілю «Шкода» наніс автомобіль «Мерседес», що не узгоджується з матеріалами справи та схемою ДТП.

Крім того, водій автомобіля «Шкода» зазначає про ДТП, яке мало місце 21.04.2019 року о 20-40 год., а за змістом протоколу він складений за подіями, які мали місце 21.04.2019 року о 20-25 год., тобто час ДТП в документах справи різний.

При цьому, з пояснень водія автомобіля«Тойота» ОСОБА_2 , ДТП мало місце 21.04.2019 року о 20-25 год., та, що його автомобіль від удару автомобіля «Мерседес» відкинуло в сторону, і саме його автомобіль зіткнувся з автомобілем «Шкода». Натомість такі пояснення не узгоджуються з текстом протоколу та поясненнями водія автомобіля «Шкода» за часом ДТП, тобто в поясненнях водія автомобіля «Тойота» та водія автомобіля «Шкода» час ДТП не співпадає.

Однак, з пояснень водія автомобіля «Мерседес» ОСОБА_1 вбачається, що ПДР він не порушував, а керував автомобілем по лівій смузі, раптово на його смугу виїхав водій мотоциклу, тому з метою уникнення зіткнення з мотоциклом він змушений був повернути кермо ліворуч, внаслідок чого водій мотоцикла не постраждав та покинув місце ДТП, але був реальною причиною ДТП, про що ОСОБА_1 повідомив поліцейським, які не встановили особу водія мотоцикла, його причетність до ДТП, не перевірили камери відео спостереження, якими облаштована ділянка дороги, де сталося ДТП, тобто, маючи такі пояснення, поліція не вжила заходів для встановлення інших свідків ДТП та не опитала їх, оскільки пояснення водіїв автомобілів «Тойота» та «Шкода» є упередженими та направлені на отримання страхового відшкодування за рахунок ОСОБА_1 , а тому правдивість їх показань викликає обґрунтовані сумніви.

В первинно поданих уточненнях до апеляційної скарги захисник Александров Д.О. просить скасувати постанову суду, а справу направити на новий розгляд до Оболонського районного суду м. Києва, оскільки на день винесення оскаржуваної постанови - 13.06.2019 року суддя ОСОБА_7. був позбавлений повноважень та не мав права розглядати дану справу.

В наступних уточненнях до апеляційної скарги захисник Александров Д.О. висловив прохання скасувати постанову суду, а справу направити до Оболонського районного суду м. Києва для її направлення до Подільського районного суду м. Києва, оскільки справа розглянута з порушенням територіальної підсудності, адже ДТП сталося по вул. Кирилівська, 124 в м. Києві, а ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , і обидві ці адреси розташовані в Подільському районі м. Києва.

Також захисник Александров Д.О. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що останній день строку припадав на неробочий день.

Зважаючи на те, що оскаржувана постанова винесена судом 13.06.2019 року, та останнім днем подачі апеляційної скарги є 23.06.2019 року, який припадає на вихідний день, а апеляційна скарга захисником Александровим Д.О. направлена поштою 24 червня 2019 року, тобто протягом строку на апеляційне оскарження, то суд не вбачає підстав для вирішення питання поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження судового рішення, як про те ставиться питання в його апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Александрова Д.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, а також інших учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які заперечували проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені у судовому засіданні.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП; у схемі дорожньо-транспортної пригоди, яка була підписана відповідною посадовою особою та учасниками пригоди, в якій відображені необхідні й достатні відомості щодо організації дорожнього руху по вул. Кирилівській в м. Києві, а також дані щодо напрямку руху автомобілів до моменту їх зіткнення, їх розташування після зіткнення, характеру і локалізації механічних пошкоджень автомобілів, поясненнях учасників ДТП щодо обставин події.

Так, за поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним після дорожньо-транспортної пригоди та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у суді апеляційної інстанції, він рухався автомобілем у другій полосі та його підрізав мотоцикліст, який з крайньої правої смуги, об`їжджаючи маршрутне таксі, раптово виїхав перед його автомобілем, тому з метою уникнення ДТП він застосував екстрене гальмування та повернув кермо вліво на зустрічну смугу, де сталося зіткнення. При цьому вказав, що почав рух зі світлофора та проїхав до зіткнення 10 метрів зі швидкістю 30-40 кілометрів на годину.

Разом з тим, такі твердження ОСОБА_1 про його невинуватість в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та виникнення її внаслідок створення аварійної ситуації водієм мотоцикла, спростовуються поясненнями інших учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наданими ними в т.ч. і при розгляді справи в апеляційному суді.

Заперечуючи вказаний ОСОБА_1 механізм дорожньо-транспортної пригоди, другий її учасник водій ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції зазначив, що він рухався автомобілем в напрямку вул. Вишгородської в м. Києві, під`їжджаючи до перехрестя, що регулюється світлофором, в крайній лівій смузі. При цьому в зустрічному напрямку ніякого мотоцикла не було, а рухався ОСОБА_1 , який перевищив швидкість, і коли, уникаючи зіткнення з маршрутним таксі, застосував гальмування та повернув кермо вліво, то виїхав на зустрічну смугу, де здійснив зіткнення з його автомобілем в колесо, а його відкинуло вправо та ще й він в свою чергу, уникаючи зіткнення, повернув вправо, де сталося зіткнення ще й з автомобілем "Шкода".

За поясненнями учасника ДТП ОСОБА_3 при розгляді справи в апеляційному суді, він рухався у крайній правій смузі в напрямку Куренівського ринку, а з права від нього рухався автомобіль «Тойота». ОСОБА_1 рухався по зустрічній смузі руху та, об`їжджаючи маршрутне таксі, виїхав на зустрічну для нього смугу руху і здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», який в результаті зіткнення відкинуло на його смугу руху та він здійснив зіткнення з його автомобілем в задню частину. При цьому вказав, що ОСОБА_1 пояснював, що його підрізав мотоцикл, але він ніякого мотоцикліста не бачив. Також зазначив, що схема ДТП складена вірно та відповідає обставинам вчинення ДТП.

Саме такий механізм дорожньо-транспортної пригоди повністю відповідає об`єктивним даним, що зазначені у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, та підтверджений зібраними по справі доказами.

Зокрема, ці обставини підтверджуються і схемою дорожньо-транспортної пригоди, в якій зафіксовано розташування автомобілів після зіткнення, які вказують, що зіткнення сталося на зустрічній для ОСОБА_1 смузі руху.

Характер і локалізація пошкоджень на автомобілях «Мерседес», «Шкода» та «Тойота» свідчать про те, що автомобіль «Мерседес» контактував передньою лівою стороною із всією лівою стороною автомобіля «Тойота», а в свою чергу автомобіль «Тойота» контактував передньою правою частиною із задньою лівою частиною автомобіля «Шкода».

Отже, дані схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо розташування транспортних засобів після зіткнення, характер та локалізація пошкоджень, які мали автомобілі після дорожньо-транспортної пригоди, в сукупності з поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідчать про недотримання ОСОБА_1 вимог п.п. 11.4, 13.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких, водій не дотримався безпечного бокового інтервалу та виїхав на смугу зустрічного руху.

А відтак, твердження ОСОБА_1 про його невинуватість у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, так як зіткнення сталося внаслідок того, що мотоцикліст, підрізавши його, різко, виїхав з правого ряду перед ним, не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини нічим не підтверджені, а дорожньо-транспортна пригода зумовлена виключно одноосібними діями ОСОБА_1 , котрий недотримався вимог Правил дорожнього руху, які, при здійсненні руху на дорогах з двостороннім рухом, що мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняють виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Отже, досліджені докази свідчать про те, що небезпечна ситуація є наслідком поведінки ОСОБА_1 , який, рухаючись по крайній лівій смузі, не врахував дорожню обстановку, та виїхав на зустрічну смугу руху, а тому її уникнення могло бути забезпечено виключно шляхом дотримання ним цих вимог Правил дорожнього руху.

Таким чином, між діями ОСОБА_1 та наслідками зазначеної дорожньо-транспортної пригоди є прямий причинний зв`язок, а, відтак, доводи апелянта про вимушений характер допущеного ОСОБА_1 порушення ПДР, внаслідок різкого виїзду іншого транспортного засобу перед ним, є безпідставними.

За таких обставин, висновок в протоколі про адміністративне правопорушення і в постанові судді про порушення ОСОБА_1 вимог правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події, а протилежні цьому доводи апеляційної скарги захисника Александрова Д.О. є безпідставними.

Також суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів апеляційної скарги стосовно розбіжностей у часі вчинення ДТП в поясненнях учасників пригоди та в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки та обставина, що лише у поясненнях водія ОСОБА_3 , зазначено час ДТП о 20 год. 40 хв., то це є опискою і не впливає на правильність прийнятого судом рішення, як не впливає на таке і те, що за поясненнями учасників пригоди мало місце зіткнення автомобіля "Мерседес" з автомобілем "Тойота", який в свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем "Шкода", а в протоколі зазначено про те, що автомобіль "Мерседес" здійснив зіткнення з обома транспортними засобами "Тойота" та "Шкода", оскільки їх зіткнення є наслідком саме дій ОСОБА_1 , який порушив правила дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження.

Твердження апелянта про те, що суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_7. не мав права здійснювати правосуддя, оскільки 06.06.2019 року рішенням ВРП № 1559/0/15-19 залишено без змін рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 13 лютого 2019 року № 452/2дп/15-19 про притягнення судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності у виді тимчасового, на шість місяців, відсторонення від здійснення правосуддя з позбавленням права на отримання доплат до посадового окладу судді та обов`язковим направлення до Національної школи суддів України для проходження підвищення кваліфікації із застосуванням норм ЦПК України і суддівської етики з подальшим кваліфікаційним оцінюванням для підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки, відповідно до листа секретаріату Вищої ради правосуддя від 15.11.2019 року, суддю ОСОБА_4, відповідно до ухваленого Вищою радою правосуддя рішення № 2033/0/15-19, відсторонено від здійснення правосуддя з 06.08.2019 року, а постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була ухвалена 13.06.2019 року.

Також є надуманими доводи апелянта про розгляд справи з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а дорожньо-транспортна пригода сталася по вул. Кирилівська, 164 в м. Києві, що територіально відноситься до Оболонського району м. Києва.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Накладаючи адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, суддя дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, і обґрунтовано визначив вид та розмір адміністративного стягнення, виходячи з характеру вчиненого правопорушення та особи порушника.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника Александрова Д.О. залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 13 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.