Справа №592/5953/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Костенко В. Г.
Номер провадження 33/816/315/20 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шудренко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 червня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий в АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 червня 2020 року, водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 09.05.2020 року о 22-50 год. в м. Суми по вул. Привокзальна, 35 Г керував транспортним засобом марки Scoda Felicia, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а сааме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager 0315 та прослідувати до медичного закладу для проходження такого огляду водій відмовився в присутності двох свідків чим порушив п 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 червня 2020 року скасувати, а провадження відносно нього закрити.

В обґрунтування своїх вимог вказував на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на порушення судом норм матеріального і процесуального права, а постанову суду вважав незаконною і необґрунтованою. Переконаний, що зібрані в матеріалах справи докази його вини у вчиненні правопорушення не підтверджують.

Пояснював, що дійсно 09.05.2020 року його зупинила поліція, підставою зупинки було не подання ним світлового показчика при повороті, постанову за що відносно нього було винесено 10.05.2020 року о 00.21 год. Далі поліція встановила в нього ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю зпорожнини роту, нестійку зходу та почервоніння шкіри обличчя, з наявністю яких він категорично не погоджувався і вважав це виключно суб`єктивною думкою поліції, яка нічим не підтверджена. Фактично, його огляд поліція його не проводила, а лише вимагала пройти його за допомогою газоаналізатора Драгер на що він відмовився, оскільки в стані алкогольного сп`яніння не перебував та технічним приладам не довіряє. Після цього, йому запропонували прослідувати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на що він погодився. При цьому, він заявив поліції про своє право скористатися правовою допомогою, що поліцією було проігноровано. Далі поліція майже 2 год. не складала відносно нього протокол, чим фактично затягувала розгляд справи та до медичного закладу його не везла. Протокол склала відносно нього 10.05.2020 року близько 00.15 год. та висла постанову про накладення адміністративного стягнення ЕАМ № 2509509, що узгоджується з матеріалами відео. Також, ОСОБА_1 звертав увагу на відсутність в матеріалах справи направлення його на огляд на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я та вказує на те, що фактично він був позбавлений можливості проходити такий огляд в медичному закладі. Щодо матеріалів відео, то ОСОБА_1 вважав, що вони підтверджують його адекватну, спокійну поведінку, чітку мову і відсутність порушень координації руху. Щодо свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то їх апелянт вважав упередженими, оскільки на момент зупинки його авто вони вже перебували в автомобілі патрульних. Крім цього, вказані свідки судом не допитувались, письмові пояснення складені ними не власноручно та в них відсутні відомості про те, які саме ознаки алкогольного сп`яніння в нього було виявлено. Також, на переконання апелянта, суд не дослідив ні протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 136633, ні акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, ні покази свідків ні матеріали відео та дійшов передчасного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шудренко Т.О., які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, постанову суду першої інстанції, скасувати, а провадження відносно ОСОБА_1 закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, доведена зібраними у справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 136633 від 09.05.2020 року, в якому викладено повні відомості щодо особи правопорушника, суть правопорушення, обставини, час та місце вчиненого правопорушення, посилання на відповідний пункт ПДР України та на частину статті та статтю, яка передбачає відповідальність за такі дії, міститься відомості про залучених свідків та посилання на долучені до протоколу докази. Також, з протоколу вбачається, що протокол ОСОБА_1 підписаний, з наданими йому ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП правами він ознайомлений, а також його повідомлено про дату, час і місце судового розгляду складених відносно нього матеріалів (а.с. 1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого, по при виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, нестійку ходу і почервоніння шкіри обличчя) огляд ОСОБА_1 на алкотестері Драгер не проводився та від підпису він відмовився. Акт підписаний свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 2);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до яких вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків та в їх присутності ОСОБА_1 , будучи з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на алкотестері Драгер, а також відмовився від такого огляду і в закладі охорони здоров`я (а.с. 3,4);

- дослідженими апеляційним судом матеріалами відео з нагрудних камер поліцейських з якого встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт встановлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, факт пропозиції, в присутності двох свідків, пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою, від проходження якого ОСОБА_1 відмовляється. Далі поліція пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я на що водій погоджується, однак далі демонструє поведінку на ухилення від проходження такого огляду. На неодноразові пропозиції поліції пройти огляд на місці або ж в медичному закладі ОСОБА_1 реагує відмовками та конкретної відповіді не надає, однак потім, в присутності свідків, знову на пропозицію поліції пройти огляд як на місці так і в закладі охорони здоров`я вже відповідає категоричною відмовою. Відносно ОСОБА_1 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зачитано його зміст та повідомлено про дату, час і місцем судового розгляду. Пояснень ОСОБА_1 не мав, протокол підписав та отримав тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом.

Досліджені матеріали відео апеляційний суд вважає допустимим і належним доказом вини ОСОБА_1 та не вбачає підстав йому не довіряти.

Відповідно до рапорту інспектора ОСОБА_4 у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на встановлення такого стану водій відмовляється за що відносно нього складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від подальшого керування транспортним засобом водій ОСОБА_1 відсторонений, автомобіль залишено на місці зупинки (а.с. 5).

Оскільки ОСОБА_1 в порушення п.2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я він не відмовлявся, а поліція затягувала складення відносно нього протоколу, то до них апеляційний суд відноситься критично, оскільки вони спростовуються матеріалами відео з якого факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров`я встановлено, а тривале оформлення поліцією відносно нього матеріалів пояснюється самою поведінкою ОСОБА_1 яка була спрямована на уникнення відповідальності за вчинене.

Не може апеляційний суду погодитись і з твердженнями апелянта, що відео спростовує факт наявності в нього ознак алкогольного сп`яніння, оскільки навіть з відео вбачається, що ОСОБА_1 має мляву мову.

Щодо твердження апелянта про упередженість свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то апеляційний суд погодитись з ними не може з огляду на їх необґрунтованість. Підстав не довіряти письмовим поясненням свідків не встановлено, вони логічні, послідовні, узгоджені з іншими матеріалами справи та вказаними особами підписані. Щодо відсутності в поясненнях які саме у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння то дана обставина не може бути підставою для визнання пояснень неналежним доказом його вини, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 засвідчують виключно факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження оглядну на стан алкогольного сп`яніння.

Виявлення у водіїв стану алкогольного сп`яніння віднесено до компетенції поліції, що узгоджується з п. 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобові ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Щодо відсутності в матеріалах справи направлення ОСОБА_1 на огляд наркотичного сп`яніння, про які він вказує в апеляційній скарзі як на порушення процедури огляду, то їх апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки по-перше у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного, а не наркотичного сп`яніння, а по-друге ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на встановлення такого стану, а тому і підстави для складення направлення на такий огляд відсутні.

Щодо тверджень апелянта про неповноту судового розгляду так я к на його переконання суд не дослідив ні протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 136633, ні акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, ні покази свідків ні матеріали відео, то їх апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються змістом оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене, по при доводи ОСОБА_1 та його захисника Шудренко Т.О. апеляційний суд погоджується з висновками судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КпАП України, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеню його вини.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 червня 2020 року та закриття провадження по справі, як того просив апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову, без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.