Справа № 524/4834/19
Провадження 3/524/9/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2020 року Автозаводський районний суд м.Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді Олейнікової Г.М.

при секретарі Денисенко Н.В.

за участю захисника Супруна Л.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

законного представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

представника потерпілого-адвоката Писаренка М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука адміністративний матеріал, який надійшов із Батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не працюючої , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 02.07.2019 року о 09 год. 30 хв. в м. Кременчук, по проспекту Лесі Українки, 120, велосипедист ОСОБА_1 не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, та не впоралась з керуванням і здійснила наїзд на автомобіль «ВАЗ 11193» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що зупинився перед проїзною частиною. В результаті ДТП автомобіль та велосипед отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнала і пояснила що 02.07.2019 року о 09 год. 30 хв. вона рухалась на велосипеді по проспекту Лесі Українки, м. Кременчука, в цей час із стоянки фітнес клубу «Спортлайф» виїхав автомобіль, а за ним відразу виїхав інший автомобіль і вона не встигла нічого зробити і здійснила зіткнення із ним, а саме зіткнення відбулось в праву передню частину автомобіля, біля колеса. На велосипеді вона рухалась у напрямку району Молодіжний м.Кременчука , по тротуару. Автомобіль перед зіткненням вона побачила максимум за 3 метри і встигла повернути. В момент зіткнення автомобіль під керуванням потерпілого ОСОБА_3 рухався зі швидкістю 5-10 км/год., а не стояв, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Внаслідок ДТП вона пошкодила коліна та лікті і свій велосипед. В день події було сонячно, видимість було необмежена , дорожнє покриття брущатка.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив , що 02.07.2019 року він виїджав із території спорткомплексу «Спортлайф», м. Кременчука, рухаючись зі швидкістю приблизно 5 км/год. Перед тим, як виїхати на проїжджу частину по проспекту Лесі Українки , м. Кременчука він здійснив зупинку перед виїздом і відразу в його транспортний засіб з правого боку , зі сторони прилеглого до дороги тротуару врізалась ОСОБА_1 , яка керувала велосипедом . Він вважає , що у даній дорожній обстановці Правила дорожнього руху України порушила саме ОСОБА_1 .

Представник потерпілого адвокат Писаренко М.І. у судовому засіданні 04.11.2019 року пояснив, що 02.07.2019 року приблизно о 09 год. 20 хв. ОСОБА_3 , виїжджав з території спорткомплексу «Спортлайф», м. Кременчука, рухаючись зі швидкістю приблизно 5 км/год. Перед тим, як виїхати на проїжджу частину по проспекту Лесі Українки , м. Кременчука він здійснив зупинку перед виїздом і відразу в його транспортний засіб з правого боку , зі сторони прилеглого до дороги тротуару, врізалась ОСОБА_1 , яка рухалась на велосипеді в сторону району Молодіжний. Потерпілий ОСОБА_3 відразу вийшов із автомобіля і запитав у дівчини чи нічого в неї не болить, допоміг їй підвестись. ОСОБА_1 повідомила ОСОБА_3 , що в неї нічого не болить і вона поспішає, на що ОСОБА_3 запропонував їй залишитись на місці ДТП і дочекатися швидку медичну допомогу. На питання ОСОБА_3 до ОСОБА_1 куди вона поспішає, остання йому відповіла, що побачила , що світлофор на пішохідному переході , який знаходився за 30 метрів від місця ДТП переключився на червоне світло для автомобілів , і вона вирішила переїхати по діагоналі на іншу сторону проїзну частину, для чого вона збільшила швидкість. В момент зіткнення автомобіль під керуванням ОСОБА_3 не рухався. Він вважає, що потерпілий ОСОБА_3 не порушував ПДР України, а їх порушила саме ОСОБА_1 .

Суд вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Супруна Л.В., потерпілого , представника потерпілого адвоката Писаренка М.І., свідків, експерта, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Диспозицією ст..124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, підставою для притягнення до відповідальності за ст. 124 КпАП України є не будь-яке порушення правил дорожнього руху, а саме те порушення, яке знаходиться у причинному зв`язку із настанням наслідків.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 12.3 ПДР України передбачає, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Судом встановлено , що саме особа, яка притягається до адміністративної відповідальності , ОСОБА_1 , порушила п. 12,3 Правил дорожнього руху Україні у зв`язку з чим сталася 02.07.2019 року о 09год. 30 хв. в м. Кременчуці, по проспекту Лесі Українки , ДТП,так як велосипедист ОСОБА_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, та не впоралась з керуванням і здійснила наїзд на автомобіль «ВАЗ 11193» реєстраційний номер НОМЕР_2 ,під керуванням ОСОБА_3 , і дії ОСОБА_1 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо- транспортної пригоди , що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_4 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона 02.07.2019 року приблизно о 09 год. 00 хв. виїжджала, з території спорткомплексу «Спортлайф», м. Кременчука, за автомобілем під керуванням ОСОБА_3 . Перед тим, як виїхати на проїжджу частину по проспекту Лесі Українки , м. Кременчука ОСОБА_3 здійснив зупинку перед виїздом і в його транспортний засіб з правого боку , врізалась ОСОБА_1 .. Вона підійшла до ОСОБА_1 і запитала , як вона себе почуває, на що остання відповіла , що нормально. На питання до ОСОБА_1 куди вона поспішає, остання ій відповіла, що побачила , що світлофор на пішохідному переході , який знаходився за 30 метрів від місця ДТП переключився на червоне світло для автомобілів , і вона вирішила переїхати по діагоналі на іншу сторону проїзну частину, для чого вона збільшила швидкість руху . В момент зіткнення автомобіль під керуванням ОСОБА_3 стояв і не рухався. Але показання свідка ОСОБА_4 в частині того , що автомобіль під керуванням ОСОБА_3 стояв і не рухався перед зіткненням спростовуються дослідженим судом відеозаписом наданим стороною захисту,який суд відповідно до вимог ст. 251 КУпАП вважає доказом по справі , показаннями особи , яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та поясненнями експерта ОСОБА_5 , який у судовому засіданні пояснив , що в даній дорожній обстановці в діях обох учасників пригоди є порушення пункту 12.3 Правил дорожнього руху України , в діях велосипедиста ОСОБА_1 в даній дорожній обстановці також є порушення п. 6.7 "в" ПДР України , так як вона рухалась на велосипеді по тротуару , але не відповідності п.12.1 ПДР України в діях ОСОБА_1 немає і застосування працівниками поліціїї цього пункту ПДР України при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є недоречним .

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер(Schmautzer)проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

З урахуванням викладеного , суд вважає виключити із висунутого фактично пред,явленого ОСОБА_1 обвинувачення порушення нею п.12.1 ПДР України , оскільки він регулює що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, і в даній дорожній обстановці ОСОБА_1 керуючи велосипедом не могла його порушити .

Вищенаведені судом докази в своїй сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять той факт, що ОСОБА_1 , як і потерпілий ОСОБА_3 , відносно якого працівниками патрульної поліції не був складений протокол про адміністративне правопорушення , порушила вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, для виконання яких остання не мала будь-яких об`єктивних перешкод, і таке порушення призвело до виникнення ДТП, а не визнання нею своєї вини у вчиненому адміністративному правопорушенні суд оцінює критично як спосіб її захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне нею правопорушення, оскільки пояснення ОСОБА_1 спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката Писаренка М.І., свідка ОСОБА_6 експерта ОСОБА_5 , не вірити показанням яких суд не находить підстав.

Відносно показань наданих у судовому засіданні експертом ОСОБА_5 з приводу того, що в діях ОСОБА_3 вбачається порушення пункту 12.3 Правил дорожнього руху України , а у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вбачається порушення пункту 6.7 «в» Правил Дорожнього руху України то враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини відносно проваджень у справах про адміністративні правопорушення поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року)., де Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а оскільки уповноваженою особою Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук не було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст.. 124 КУпАП, а протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП було складено саме за порушення пункту 12.3 Правил Дорожнього руху України , а не пункту 6.7 «в» Правил Дорожнього руху України, то судовий розгляд справи здійснюється судом лише стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і лише в межах суті адміністративного правопорушення , яка викладена у протоколі про адміністративне правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає визнати винною ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення , передбаченого ст.. 124 КУпАП , оскільки згідно ст. 252, 280 КУпАП та роз`ясень Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» у п.7 вказано , що відповідно до вимог ст.. 247 і 280 КУпАП необхідно з,ясувати таке питання : чи є особа винною у вчиненні правопорушення , що знайшло своє відображення також у п.4.2 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення) .

Але , суд враховуючи вимоги ст.247 ч.1 п.7 КУпАП приходить до висновку , що провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.. 124 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки правопорушення було вчинено 02.07.2019 року, дане правопорушення не є триваючим, а строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачені ст.38 ч.2 КУпАП закінчились , так як в диспозиції ст. 38 ч.2 КУпАП зазначено, що стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Керуючись ст.38 ч.2, 124, 247 ч.1 п.7, 252,280 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником в Полтавський апеляційний суд , через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Головучий суддя: