Справа № 459/1763/20 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 33/811/938/20 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі судді Партики І. В., за участі апелянта ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 26 червня 2020 року щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 26 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Стягнута з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок на користь держави.

Згідно з оскарженою постановою, ОСОБА_1 23 червня 2020 року близько 16.00 год., перебуваючи в квартирі колишньої дружини ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 вчинив з нею сварку у присутності малолітньої дочки, в ході якої кричав на неї, та висловлювався нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, постанова суду є незаконна, необґрунтована та така, що не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд не прийняв до уваги його пояснення. Вказав, що ОСОБА_2 спровокувала конфлікт, так як не хотіла виконувати рішення про побачення з дитиною. Крім того на неї працівниками поліції теж було складено протокол та притягнуто до адміністративної відповідальності за такі дії.

ОСОБА_2 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилась, подала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та висловилась про залишення оскарженої постанови суду без змін. За таких обставин апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляції, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого і вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Ст. 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами".

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, стверджується даними що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ 305756 від 26.06.2020, копіях рапорту, заяві та поясненнях ОСОБА_2 , заборонному приписі від 25.06.2020 р., формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 23.06.2020 р., поясненнях свідка конфлікту ОСОБА_3 , а також постанові Червоноградського міського суду Львівської області від 13 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Жодних порушень прав ОСОБА_1 , у тому числі і права на захист та справедливий суд, ні під час складання і оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час розгляду адміністративної справи судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про незаконність, необґрунтованість постанови суду першої інстанції та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи апеляційним судом не беруться до уваги, оскільки такі не знайшли свого підтвердження.

Накладене адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.33 КУпАП та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

За таких умов постанову судді першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 26 червня 2020 року щодо притягнення ОСОБА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І. В.