Справа № 588/624/20
провадження № 3/588/242/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Щербаченко М. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Тростянецького відділення поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Тростянець Сумської області, громадянку України, яка не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за частиною 1 статті 184 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , яка є опікуном трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 23.04.2020 близько 11 год. у м.Тростянець по вул. Смородянська АДРЕСА_1 , після вживання спиртних напоїв перебувала в безпорадному стані алкогольного сп`яніння, і таким чином, ухилилась від виконання передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання дітей.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 вину визнала, обставини, викладені у протоколі не оспорила. При цьому пояснила, що є вдовою, також у неї загинув син, на фоні перенесеного горя має алкогольну залежність, здебільшого їй вдається контролювати себе, але через нестабільну нервову систему іноді не вдається втриматись. У ОСОБА_6 2019 року померла її двоюрідна сестра, після смерті якої залишилось її троє неповнолітніх доньок, які виявили бажання проживати у родині ОСОБА_2 . Оскільки діти вже достатньо дорослі 14, 10 та 13 років та є такими, що достатньо важко піддавались виховному впливу, рішення взяти їх під опіку було складним. Проте, ОСОБА_2 вирішила спробувати та разом із співмешканцем ОСОБА_7 взяли їх до себе. Протягом трьох місяців вони жили в них у гарних умовах, були всім необхідним забезпечені, але з ними було складно у вихованні, оскільки вони не хотіли допомагати у побутових справах, не виконували домашні завдання, постійно були за комп`ютером. ОСОБА_2 зазначила, що у квітні 2020 року за декілька днів до вилучення дітей вживала сама спиртні напої вдома, але діти не були занедбані, агресії ніякої до них не було, за ними слідкував співмешканець та мати ОСОБА_2 , яка проживає поряд. Після вилучення дітей вони із співмешканцем поки вони були у лікарні постійно їх відвідували, привозили їм все необхідне. Наразі ОСОБА_2 шкодує про те, що допустила таку ситуацію, пройшла лікування від залежності.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 суду показала, що є завідувачем Смородинської філії І-ІІ ступенів закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 5, в якому навчались ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 період проживання цих дітей з їх матір`ю ОСОБА_12 до її смерті вони були занедбані, зокрема мати не забезпечувала дотримання дітьми всіх правил гігієни, погано були одягнуті, був педикульоз, одна з дівчат у віці 10 років ще досі має енурез, інша має проблему із зором, але не була забезпечена окулярами. Після смерті матері діти виявили бажання жити разом з тіткою ОСОБА_2 , для якої це не було просте рішення, але вона вирішила спробувати. Після передання дітей під опіку зовнішній вигляд та стан здоров`я дітей явно покращився, вони були забезпечені всіма належними умовами проживання та навчання, добре одягнуті, завжди чисті та охайні, ОСОБА_2 активно включилась у процес лікування дітей, дотримувалась рекомендацій лікарів, цікавилась їх навчання, спілкувалась з класними керівниками дівчат. В момент, коли ОСОБА_2 була стані сп`яніння, діти не були у небезпеці, перебували вдома, все у них було добре. ОСОБА_8 вказала, що ОСОБА_2 приїздила до дітей в лікарню до їх поміщення до м.Суми в інтернат, на її думку дітям все одно буде краще проживати у родини ОСОБА_2 , ніж в інтернаті.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 суду показав, шо майже вісім років проживає без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 . Оскільки вона пережила горе втратила сина, щороку у дні коли його не стало, вона іноді протягом тижня вживає алкогольні напої, переживає, плаче, агресії не проявляє. Поки підопічних дітей не було, це не виходило за межі родини. Проте, після взяття дітей сестри на виховання, які перебувають уже у підлітковому віці і з ними складно справлятись ОСОБА_13 , тому на фоні цього всього вона знову не втрималась і вживала декілька днів спиртні напої, при цьому дітям нічого не загрожувало, поряд проживає мати ОСОБА_13 , він також був вдома кожен день. Хтось з сусідів побачив ОСОБА_13 напередодні у стані сп`яніння і повідомив до Служби у справах дітей, тому і до них приїхали з перевіркою, а в цей час ОСОБА_13 спала і була у стані сп`яніння, її забрали до лікарні, а дітей влучили. ОСОБА_7 вказав, що за час перебування дівчат в їх з ОСОБА_13 родиною відчув себе батьком, тому має бажання повернути дітей.

Допущення ухилення ОСОБА_2 23.04.2020 року від виконання обов`язків опікуна, крім її пояснень, показань свідків підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 702064 від 29.04.2020 (а.с.3), копією акту обстеження матеріально-побутових умов проживання опікуна ОСОБА_2 (а.с.4), письмовими поясненнями ОСОБА_14 , ОСОБА_2 (а.с.5,6), копією довідки КНП «Охтирська центральна районна лікарня» згідно якої у крові ОСОБА_2 23.04.2020 вміст етилового спирту становить 1,57 проміле (а.с. 7), копією результату токсикологічного дослідження № 79 від 23.04.2020 (а.с.8), копіями розпоряджень голови Тростянецької районної державної адміністрації № 62-ОД від 06.02.2020 та № 126-ОД від 23.04.2020 (а.с.10, 11).

За таких обставин, доходжу до висновку, що ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП, а саме ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вирішуючи питання про застосування стягнення, відповідно до статті 33 КУпАП враховую, особу правопорушниці, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, не працює, щиро розкаялася, за місцем проживання головою вуличного комітету характеризується позитивно, з огляду на відсутність доказів про вчинення дій, які загрожували життю і здоров`ю дітей, та проходження ОСОБА_2 05 травня 2020 року лікування у лікаря психотерапевта ОСОБА_15 , вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді попередження

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення відповідно до статті 40-1 КУпАП вважаю за необхідне стягнути з правопорушника судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп. у дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 34, 40-1, 283, 284 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. у дохід держави.

Постанова підлягає виконанню після набрання нею законної сили.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М. В. Щербаченко