Справа № 324/427/20
Провадження № 3/324/219/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2020 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Каретник Ю.М.,

за участю

секретаря судового засідання Божко В.О.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Богдана В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пологи матеріали, які надійшли з Пологівського ВП ГУ НП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого і проживаючого у АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

До Пологівського районного суду Запорізької області надійшла справа з протоколом про адміністративне правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 28 березня 2020 року серії ОБ №062197 зазначено, що 28.03.2020 о 22 год.40 хв. в м.Пологи по вул.Л.Українки, буд.166, водій керував автомобілем ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, мова не чітка, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Водій відсторонений від керування ОСОБА_2 . Даний факт зафіксовано на нагрудну камеру №3, яка стоїть на балансі в Пологівському ВП, чим порушив п.2.5 ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У визначені судом дату і час розгляду справи ОСОБА_1 до суду з`явився, свою вину не визнав і пояснив, що 28 березня 2020 року він разом із ОСОБА_3 та його знайомою ОСОБА_4 відпочивали у нього вдома та пили пиво. Пізніше до них приєднався ОСОБА_5 , який алкоголь не вживав. Через деякий час ОСОБА_6 пішов додому, а вони з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 поїхали на автозаправну станцію по цигарки. При цьому, за кермом його автомобіля був саме ОСОБА_5 , оскільки той був тверезий, а він разом із ОСОБА_4 сидів на задньому сидінні автомобіля. Приблизно біля залізничного переїзду, поблизу заводу «Дніпрокераміка», його автомобіль було зупинено співробітниками поліції. При цьому, ОСОБА_5 зупинив автомобіль вже на вулиці Л.Українки, щоб не порушувати Правила дорожнього руху. Коли ОСОБА_5 зупинив автомобіль, то виявив, що забув вдома посвідчення водія. Тоді, щоб не бути притягнутим до відповідальності за керування автомобілем без посвідчення водія, він пересів на переднє пасажирське сидіння. Поліцейський, який зупинив автомобіль, підійшов відразу до ОСОБА_1 і сказав, що він бачив, як той перелазив на пасажирське сидіння. При цьому, причину зупинки автомобіля поліцейський не назвав і осіб, які були ще в автомобілі, він не опитував. На місці зупинки йому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння і, відповідно, огляд не проводили. Коли поліцейський запропонував йому проїхати в лікарню, він погодився. Однак, безпосередньо у лікарні він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки не він був за кермом автомобіля. При цьому, біля лікарні йому запропонували саме подихати в трубочку, але не пояснили, в яку трубочку треба було дихати і навіщо. Також він додав, що на місці зупинки понятих не було і протокол не складався, а вже біля лікарні було якісь дві жінки медпрацівники, які стояли приблизно за 10 м від нього. Крім того, біля лікарні йому пропонували підписати протокол, але він відмовився. Коли і хто складав цей протокол він не бачив і не знає. Чи підписували жінки, про яких він говорив, що-небудь, він також не бачив. Крім того, він зазначив, що поліцейські вели себе з ним дуже грубо, а після всього відвезли його на вул. Червона і висадили біля річки поблизу Школи № 6. Також він додав, що на місці зупинки автомобіля він ні від чого не відмовлявся і в лікарню поїхав добровільно. При цьому, його автомобіль залишився на місці зупинки і потім, як йому стало відомо, автомобіль відігнав до нього додому ОСОБА_5 . Тому, оскільки він не керував автомобілем і, тим більше, у стані алкогольного сп`яніння, просив закрити провадження у справі.

Адвокат Богдан В.М., який захищав ОСОБА_1 у судовому засіданні, звернув увагу суду на те, що допитані судом ОСОБА_7 , який складав протокол про адміністративне правопорушення, а також свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не змогли беззаперечно підтвердити факт відмови саме ОСОБА_10 від проходження огляду на стан сп`яніння саме у АДРЕСА_2 , а також факт керування автомобілем саме ОСОБА_11 . Крім того, він звернув увагу на те, що ОСОБА_12 не було запропоновано у належній формі пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у лікарні, оскільки йому пропонували саме «подихати» та «проїхати до лікарні». У той же час, як показання самого ОСОБА_10 , так і показання свідка ОСОБА_5 підтверджують факт керування автомобілем саме ОСОБА_5 .

Також захисник зазначив, що документально відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем поліцейський ніяк не оформлював.

Крім того, він звернув увагу на те, що у протоколі не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення та не викладено суть адміністративного правопорушення, тобто, зазначено про те, що місцем вчинення адміністративного правопорушення є місто Пологи АДРЕСА_2 , у той час, коли ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у Пологівській ЦРЛ, яка розташована на вул. Імені Героя України Сацького, що підтверджується поясненнями особи, яка складала протокол, відеозаписом та показами свідків. При цьому, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (по вул. Л. Ураїнки, АДРЕСА_2 ) не підтверджується наявними доказами у справі. Свідки, допитані у судовому засіданні, та поліцейський підтвердили той факт, що відмову від проходження такого огляду ОСОБА_1 висловив не на місці зупинки, а у Пологівській ЦРЛ по вул. Сацького.

Також захисник зазначив, що поліцейський не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, а одразу ж запропонували прослідувати до медичного закладу, і ОСОБА_1 не відмовився і прослідував разом із поліцейськими до Пологівської ЦРЛ. При цьому, із відеозапису вбачається, що поліцейський запропонував на місці зупинки ОСОБА_1 : «Давайте подихаємо», у той час як вказана термінологія є недопустимою, бо процедура проходження огляду на стан сп`яніння чітко визначена на законодавчому рівні і термінологія «Давайте подихаємо», «Продуття алкотестеру» (як вказав поліцейський у судовому засіданні) ні законом, ні іншими нормативними актами не передбачена.

Крім того, вказав захисник, у порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція №1452/735) замість інформування про порядок застосування спеціального технічного засобу - алкотестера, поліцейський склав протокол з порушеннями вимог чинного законодавства.

Також у порушення вимог Інструкції №1452/735 поліцейський запропонував ОСОБА_1 одразу пройти медогляд замість огляду на стан сп`яніння, свідки для цієї дії викликані не були, протокол складено і підписано вже не на місці зупинки перебування транспортного засобу, в матеріалах адміністративної справи відсутнє направлення водія до медичного закладу.

Крім того, ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП. та ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України.

Також захисник вказав, що до протоколу про адміністративне правопорушення додано CD-диск із записом, з якого вбачається, що ОСОБА_13 не відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля. Більш того, доданий до адміністративного матеріалу відеозапис, на переконання захисника, спростовує час, місце та суть вчиненого адміністративного правопорушення тим, що місцем вчинення правопорушення є зовсім інша місцевість і час. Також вказаний відеозапис жодним чином не підтверджує ні факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, ні факт ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння на вул. Л. Українки у м. Пологи. При цьому, на переконання захисника, з відеозапису вбачається, що після зупинки автомобіля через заднє скло у світі фар було видно рухи головами осіб, які сиділи на задньому сидінні, і більше нічого конкретного не видно. Коли поліцейські підійшли до автомобіля, ОСОБА_1 сидів на задньому сидінні. Той факт, що поліцейському здалося, що хтось перелазив у автомобілі з одного сидіння на інше, не підтверджується відеозаписом.

Крім того, за твердженням захисника, у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не зазначено, що пристрій, яким було зафіксоване правопорушення, відповідає вимогам ст.40 Закону України «Про національну поліцію» і «Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху», затвердженого Наказом МВС від 01 березня 2010 року №33.

Тому адвокат Богдан В.М. у зв`язку із зазначеним вище просив суд закрити провадження відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду справи посадова особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, - старший сержант поліції ОСОБА_14 повідомив суду, що він 28 березня 2020 року проводив патрулювання по вул.Магістральній. Ним було помічено автомобіль, який при повороті не включив покажчик повороту. На вимогу зупинитися водій поміченого автомобіля ще приблизно 500 м не зупинявся. Коли він зупинився, а вони, працівники поліції, під`їхали до автомобіля, то побачили, що з водійського сидіння водій перелазить на заднє сидіння. Вони це помітили, так як засвітили світлом фар службового автомобіля на автомобіль, який зупинився. У зупиненому автомобілі ще була дівчина з довгим волоссям і ще один пасажир. Водій спочатку заперечував, що керував транспортним засобом, але потім підтвердив факт того, що він керував автомобілем. Нагрудна камера з моменту зупинки автомобіля була ввімкнена. Водію ОСОБА_1 запропонували пройти на місці зупинки тест на алкотестер «Драгер», але він відмовився від проходження тесту. Далі водію запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні. ОСОБА_1 не одразу погодився поїхати у лікарню для проходження огляду на стан сп`яніння, але потім погодився. Коли працівники поліції привезли ОСОБА_1 до лікарні для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, у двір лікарні вийшли медичні працівники, ОСОБА_1 запропонували пройти мед.огляд, але він відмовився у присутності свідків. Після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння вони почали складати протокол відносно нього. ОСОБА_15 роз`яснили його права і обов`язки, але коли саме, він вже не пам`ятає. Від пояснень і підпису у протоколі ОСОБА_1 відмовився. Потім водія повезли у службовому автомобілі до місця зупинки його автомобіля, але на місці зупинки автомобіля вже не було. Ймовірно, друг ОСОБА_1 , що був на місці зупинки автомобіля, забрав автомобіль самовільно. Він впевнений, що ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння, так як у нього був різкий запах алкоголю з ротової порожнини.

Свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка працює у КНП «Пологівська БЛІЛ» медичною сестрою приймального відділення, суду пояснила, що приблизно в лютому - березні місяці цього року приблизно о 23-24 годині працівники поліції привезли громадянина у темному одязі на мед.огляд, як його прізвище, ім`я та по батькові вона не пам`ятає, як і не пам`ятає його обличчя, але він не захотів проходити мед.огляд і він навіть не заходив у приймальне відділення лікарні. Він сидів у поліцейському автомобілі, але вона не пам`ятає, виходив він з нього чи ні. Працівники поліції запропонували йому пройти медичний огляд на стан сп`яніння, але він відмовився, також він відмовився від підпису у протоколі про відмову від проходження медичного огляду. Вона також пропонувала йому пройти огляд на стан сп`яніння, але він відмовився. Приблизно о 02-00 годині ночі працівники поліції привезли їй протокол і пояснили, що це протокол відносно особи, яка не захотіла «дихати», і вона підписала протокол.

Свідок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка працює у КНП «Пологівська БЛІЛ» молодшою медичною сестрою приймального діагностичного відділення, суду пояснила, що вона була на роботі і ввечері працівники поліції привезли хлопця та запропонували йому «подихати», але він відмовився. Зараз вона не може сказати, чи це був цей хлопець, якого привезли до лікарні, так як вона на його обличчя не дивилася. Хлопець відмовився «подихати» на пропозицію поліцейського. Вона також питала у нього чи буде він «дихати», а він відповів, що ні. Поліцейські до нього зверталися по імені та по-батькові, але вона не слухала, як його ім`я та по-батькові. Він був на емоціях, ходив та його кидало в сторони, по мові видно було, що він був міцно випивши. Почути запах алкоголю від хлопця вона не могла, бо була від нього на відстані приблизно 2-3 метри. Поліцейські також говорили, що хлопець був п`яний. Вона підписала протокол про адміністративне правопорушення на роботі відразу, але протокол не читала.

Свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який працює у ПрАТ «Пологівський ОЕЗ» водієм, суду повідомив, що зі ОСОБА_1 знайомий, дружать вони давно. 28 березня 2020 року приблизно після обіду він вирішив відремонтувати автомобіль, але йому знадобився дриль і він пішов до ОСОБА_16 на вул.Л.Українки. Прийшовши до ОСОБА_16 , він побачив у нього у дворі ОСОБА_17 і ще якусь дівчину, вони розпивали алкогольні напої, він з ними не розповивав алкогольні напої, так як приймав антибіотики і у будь-який час його могли викликати на роботу. ОСОБА_16 попросив його поїхати на його автомобілі за цигарками, він погодився. Саме він насправді керував автомобілем у цей день. Коли побачив у дзеркало проблискові маячки поліцейського авто, він згадав, що забув вдома посвідчення водія, і одразу ж після зупинки автомобіля пересів із водійського сидіння на переднє пасажирське, яке було вільне. Автомобіль зупинили приблизно за 1,0-1,5 км від дому, де живе ОСОБА_1 . Поліцейські почали розмовляти з ОСОБА_16 , який разом із дівчиною сидів на задньому сидінні автомобіля, а його взагалі ні про що не питали. Пересів він на пасажирське сидіння, оскільки у нього неприязні відносини з поліцейськими. ОСОБА_16 не керував автомобілем, а керував автомобілем саме він. Працівники поліції забрали ОСОБА_16 , а він відігнав автомобіль ОСОБА_16 до нього додому.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Під час розгляду справи із долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису, а також із наданих у судовому засіданні пояснень поліцейського ОСОБА_14 та свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , було встановлено, що ОСОБА_1 , у якого були ознаки алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, не чітка мова, нестійка хода, відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки автомобіля, так і у КНП «Пологівська БЛІЛ», куди він був доставлений поліцейськими, в присутності двох свідків.

При цьому, ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення не ставиться в вину лише наявність ознак алкогольного сп`яніння, оскільки це не передбачено диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а ставиться в вину саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили.

Крім того, із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, зокрема, що поліцейські після зупинки автомобіля побачили, що з водійського сидіння на заднє сидіння перелазить хтось. Також на вказаному відеозаписі чітко видно як ОСОБА_1 неодноразово відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я.

При цьому, суд не бере до уваги і вважає їх такими, що не впливають на кваліфікацію діяння, посилання захисника адвоката Богдана В.М. на той факт, що у протоколі про адміністративне правопорушення місцем його складання вказано «м.Пологи по АДРЕСА_3 . АДРЕСА_2 . АДРЕСА_2 », хоча насправді його було складено біля приміщення КНП «Пологівська БЛІЛ», оскільки саме за адресою: м.Пологи, вул.Л.Українки, буд.166, було зупинено співробітниками поліції автомобіль ОСОБА_1 .

Крім того, із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що дійсно саме на місці зупинки автомобіля поліцейський вперше запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння і він вперше відмовився від проходження такого огляду, а також саме там поліцейський роз`яснював йому його права.

При цьому, суд не бере до уваги посилання захисника на недопустиму термінологію, якою ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки чинне законодавство не містить чіткого переліку саме конкретних фраз, які мають використовуватися при висловленні пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Також суд не бере до уваги посилання захисника на той факт, що свідки не підтвердили достовірно, чи дійсно саме ОСОБА_1 привозили поліцейські для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки на вказаному вище відеозаписі чітко зафіксовано як вони називають свої прізвища, імена, по батькові та адреси місць проживання поліцейському під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та поліцейський надає їм документи на підпис.

Крім того, судом враховано, що із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 заперечував факт керування ним автомобілем, але і не вказував, хто саме керував автомобілем. При цьому, намагався домовитися із поліцейськими, щоб відносно нього не складали протокол про адміністративне правопорушення, і лише коли останні відмовилися, він почав заявляти більш наполегливо, що не він керував автомобілем і що він не буде проходити огляд на стан сп`яніння.

При цьому, суд критично ставиться до цих пояснень ОСОБА_1 , а також критично ставиться до свідчень ОСОБА_5 , який давно приятелює зі ОСОБА_1 , відносно того, що саме ОСОБА_5 у той вечір керував автомобілем, оскільки вважає їх саме способом захисту від пред`явленого обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також суд не бере до уваги посилання захисника на те, що до протоколу про адміністративне правопорушення не було долучено направлення водія до медичного закладу, оскільки у матеріалах справи містяться направлення № 12 для огляду на стан сп`яніння та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4-5).

Щодо відсутності, на переконання захисника, документального відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем та відомостей про пристрій, яким було зафіксоване правопорушення, суд зазначає, що ця інформація відображена у протоколі про адміністративне правопорушення та зафіксована на відеозаписі.

Крім того, варто зазначити, що порядок використання нагрудних камер (портативних відеореєстраторів) та відеореєстраторів поліцейськими регламентується Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999, яка не забороняє використовувати вказані пристрої для фіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі.

Також суд не бере до уваги посилання захисника на те, що досліджені судом докази, у тому числі й відеозапис, не підтверджують факт вчинення правопорушення, місце його вчинення і особу, яка його вчинила, а також всі інші його твердження, оскільки вважає їх способом захисту від пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, що не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи.

Таким чином, заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані до суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходжу до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджена у повному обсязі.

Аналізуючи відповідно до ст.252 КУпАП наведені вище докази та надаючи їм правову оцінку, суддя приходить висновку, що вони є належними, допустимими та безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП кваліфіковані правильно.

Підстави для закриття справи, передбачені ч.2 ст.284 і ст.247 КУпАП, відсутні.

Відповідно ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які пом`якшують відповідальність.

При цьому, суддя не вбачає у даному випадку обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Проаналізувавши зазначені вище докази, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення доведена, у зв`язку з чим він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП шляхом накладення на нього такого виду адміністративного стягнення як штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, зі ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 23, 33, 130 ч.1, 268, 283, 294, 307, 308 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік.

З урахуванням положень ст.308 ч.2 КУпАП (із змінами, внесеними Законом України від 24 вересня 2008 року №586-VI) у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений ст.307 ч.1 КУпАП, та примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби, стягнути з нього подвійний розмір штрафу у сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої винесено постанову, а також потерпілим до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Каретник Ю. М.