Справа № 127/3457/20
Провадження № 33/801/395/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Борисюк І.Е.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

за участю секретаря судового засідання Безрученко Н.Р.

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 185-3 КУпАП,

встановив:

14 травня 2020 року об 11 год 57 хв суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е. ухвалила постанову, якою ОСОБА_1 була визнана винною у прояві неповаги до суду із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 190, 00 грн. Суддя Борисюк І.Е. встановила, що під час судового засідання у цивільній справі № 127/3457/20 за заявою ОСОБА_1 про продовження дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною 14 травня 2020 року об 11 год 04 хв в залі суду № 8 заявник ОСОБА_1 порушувала порядок, виражала неповагу до складу суду, як головуючого судді, так і присяжних, блокувала розгляд справи, не виконувала розпорядження головуючого, на зауваження та попередження головуючого не реагувала і продовжувала зазначені дії, що свідчить про явну зневагу до суду. У зв`язку з чим керуючись частиною четвертою статті 216 ЦПК України, судом було оголошено перерву у судовому засіданні для негайного вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 185-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2020 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, посилаючись на те, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам частини другої статті 283 КУпАП, ухвалена неправомірно та з порушенням встановленої законом процедури.

В судовому засідання ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та дала пояснення аналогічні доводам викладеним в апеляційній скарзі.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або норм процесуального права.

Частина перша статті 185-3 КУпАП передбачає, що неповага до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених в суді правил тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 248 КУпАП передбачає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Матеріалами справи (технічний звукозапис судового засідання) встановлено, що головуюча суддя (суддя-доповідач) Борисюк І.Е. у зазначеній цивільній справі № 127/3457/20 у судовому засіданні 14 травня 2020 року на стадії відкриття розгляду справи по суті оголосила склад суду і роз`яснила учасникам справи право заявляти відводи.

Щодо реалізації права на відвід заявниця ОСОБА_1 вагалася та висловила про свою невпевненість у довірі до складу суду, зокрема до присяжних, посилаючись не те, що не знає, що це за люди і яка їх роль в судовому процесі. Вимагала інформацію про місце роботи присяжних. На що головуюча у справі закликала ОСОБА_1 проявляти повагу до суду, оскільки інформування про місце роботи присяжних не є обов`язком суду.

Після чого, ОСОБА_1 заявила відвід присяжним з підстав, що вона не знає хто вони є і звідки.

Згідно із частиною сьомою статті 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Проте, головуюча у справі Борисюк М.М. заявила, що такою заявою ОСОБА_1 унеможливлює проведення судового засідання і ухвалення рішення у справі.

ЄСПЛ у справі «Михайлова проти України» (Заява №10644/08) ЄСПЛ вказав, що «безсторонність», як правило, означає відсутність упередженості або необ`єктивності, а її існування або відсутність можуть встановлюватися різними шляхами. Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, при якому мають ураховуватись особисті переконання та поведінка конкретного судді (тобто, чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він об`єктивним у цій справі); та (іі) об`єктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд (та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., наприклад, рішення у справі «Моріс проти Франції» [ВП] (Morice v. France) [GC], заява № 29369/10, пункт 73, ЄСПЛ 2015, з подальшими посиланнями). У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає в якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим (там само, пункт 76). Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або, іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість.

Після оголошеної судом перерви у зазначеній цивільній справі № 127/3457/20, заявниця ОСОБА_1 заявила, що не бажає щоб головуюча суддя Борисюк І.Е. вела справу і вимагає іншого суддю, тобто заявила відвід судді головуючій у справі.

На таку заяву головуюча суддя Борисюк І.Е. заявила, що ОСОБА_1 не може відміняти суд, оскільки все вирішує головуючий у справі.

Отже, як то заява ОСОБА_1 про відвід присяжних, так і про відвід головуючої судді Борисюк І.Е. залишились невирішеними.

Однак, суддя Борисюк І.М. вказала ОСОБА_1 на те, що вона проявляє неповагу до суду.

Саме з такою процесуальною несправидливістю суду у цивільній справі № 127/3457/20, апеляційний суд пов`язує подальшу емоційну поведінку в судовому засіданні заявниці ОСОБА_1 , яка при тому не використовувала непристойну, принизливу або надзвичайно саркастичну лексику.

Після цих емоційних висловлювань ОСОБА_1 , головуюча у цивільній справі № 127/3457/20 суддя Борисюк І .Е. роз`яснила, що за неповагу до суду передбачена адміністративна відповідальність та сказала, щоб викликали охорону, на що ОСОБА_1 з власної ініціативи залишила залу судового засідання.

В порядку частини четвертої статті 216 ЦПК України судом було оголошено перерву після якої була ухвалена оскаржувана постанова.

Розглядаючи питання про притягнення особи до відповідальності за неповагу до суду за частиною першою статті 185-3 КУпАП суд повинен визначити чотири елементи протиправного діяння: об`єкт зазіхання, об`єктивну і суб`єктивну його сторони, суб`єкт правопорушення.

Встановлені апеляційним судом обставини справи вказують на відсутність об`єктивної та суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 185-3 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Згідно із пунктом першим частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційний суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі (ч.8 ст.294 КУпАП).

З огляду на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 247, 284, 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовільнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2020 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 185-3 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин