Справа № 199/3100/20
ПОСТАНОВА

іменем України

18.06.2020 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 та його захисника Спасової І.Г.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29.04.2020 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що 29.04.2020 о 23:15 годині у місті Дніпрі по Донецькому шосе, 91-Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW X5», н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, пояснивши, що у вказану дату та час він керував транспортним засобом «BMW X5», н.з. НОМЕР_2 , будучи тверезим. Коли його зупинили працівники поліції, жодних ознак сп`яніння у нього не було. Також працівники поліції його ввели в оману та сказали, що проходити огляд на стан сп`яніння не обов`язково. Крім того, свідок ОСОБА_2 , яка була залучена працівником поліції, поводила себе дружньо із працівниками поліції, через що у нього склалося враження, що даний свідок є знайомим працівників поліції, а тому були сумніви в її об`єктивності. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення працівник поліції не вилучав його посвідчення водія та не відсторонив від керування автомобілем, а тому він продовжив рух.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , пояснення свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, свідок ОСОБА_3 в судовому засідання пояснила, що 29.04.2020 о 23:15 годині вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_1 , який був за кермом автомобіля «BMW X5», н.з. НОМЕР_2 та пасажиром ОСОБА_4 , рухаючись по Донецькому шосе в місті Дніпрі в напрямку ТРЦ «Караван», були зупинені працівниками поліції, які не повідомили причини зупинки. Водій ОСОБА_1 був у тверезому стані та поводив себе адекватно. ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та спілкувався зі співробітниками поліції. Коли працівники поліції залучали свідків, один зі свідків виявилася знайомою працівника поліції, оскільки вони по дружньому спілкувалися. Після складання документів ОСОБА_1 не був відсторонений від керування та продовжив рух.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засідання пояснив, що 29.04.2020 о 23:15 годині він разом з ОСОБА_1 та його дружиною ОСОБА_1 їхали по Донецькому шосе в місті Дніпрі в сторону ТРЦ «Караван» на автомобілі «BMW X5», н.з. НОМЕР_2 . За кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 . Автомобіль зупинили працівники поліції без будь-яких причин. Працівники поліції висловили сумнів в тверезості водія, проте водій не мав ознак алкогольного сп`яніння. Далі були залучені свідки, один з яких жінка, була знайомою співробітника поліції, який склав протокол відносно ОСОБА_1 . Після чого водій не був відсторонений від керування транспортним засобом та вони продовжили рух на автомобілі під керуванням ОСОБА_1 .

Як слідує з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який долучений до матеріалів справи та переглянутий в судовому засіданні, працівник поліції в присутності свідків не оголошує даних того, які саме водій має ознаки алкогольного сп`яніння. Крім того, даний відеозапис не містить відомостей щодо роз`яснення водію його прав та складання документів за наслідками відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння та містить три окремих відрізку відеозапису. Тобто, вказаний відеозапис не відображає повну картину події, що мала місце 29.04.2020 за участю водія ОСОБА_1 .

В той же час, як слідує з Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС № 1026 від 18.12.2018 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейською особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Як пояснив ОСОБА_1 в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 взагалі не наближався до нього, а тому не міг відчувати його подих, у зв`язку з чим він ставить під сумнів його письмові пояснення, де від імені цього свідка працівником поліції зазначені ознаки сп`яніння, в тому числі і запах алкоголю з порожнини рота.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_2 взагалі не містять відомостей щодо ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 .

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за клопотанням сторони захисту були викликані до суду, але в судове засідання не з`явилися.

Оскільки письмові пояснення свідка ОСОБА_2 не містять відомостей щодо ознак сп`яніння у водія ОСОБА_1 , а з відеозапису слідує, що в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 такі ознаки працівником поліції не оголошуються, відповідно з наданих суду письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 об`єктивно неможливо встановити, чи були підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння та через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими ознаками сп`яніння, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, та, таким чином, перевірити обґрунтованість вимог співробітників поліції для проходження водієм відповідного огляду на стан сп`яніння.

З урахуванням викладеного слід зазначити, що, враховуючи невизнання ОСОБА_1 своєї вини, враховуючи те, що стороною захисту були поставлені під сумнів пояснення свідків, в присутності яких ОСОБА_1 , начебто, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, приймаючи до уваги те, що сторона захисту заявила, що один із свідків ОСОБА_2 , можливо, є подругою працівника поліції, про що свідчить відеозапис з нагрудних камер працівника поліції, що, при відповідному підтверджені, могло би вказувати на порушення Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, відповідно допит свідків по даній справі було визнано обов`язковим, проте свідки, які були залучені працівниками поліції, до суду не з`явилися, про поважність причин неявки суд не повідомили.

Крім того, свідок ОСОБА_6 зафіксована на відеозаписі з нагрудних камер працівника поліції лише один раз о 23:32 годині 29.04.2020, коли вона підійшла до інспектора патрульної поліції з дружнім привітанням, що підтверджує пояснення ОСОБА_1 та узгоджується з поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про знайомство свідка з поліцейським.

Відповідно до пункту 7 Розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

За таких обставин суд ставить під сумнів письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та не може прийняти їх як належні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, справа не містить належних та допустимих доказів того, що водій ОСОБА_1 29.04.2020 мав ознаки алкогольного сп`яніння.

Також слід зазначити, що відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення у водія ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалося та останній, відповідно до матеріалів справи, не був відсторонений від керування транспортним засобом.

Як слідує з пояснень в судовому засідання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , водій ОСОБА_1 дійсно не був відсторонений від керування транспортним засобом.

У зв`язку з цим слід зазначити, що за положеннями ч. 1 ст. 266 КУпАП, на поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України покладено обов`язок по відстороненню від керування транспортним засобом осіб, які ними керують і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху.

Як слідує з п. 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином, в справі відсутні будь-які докази виконання вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП працівниками поліції при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, незважаючи на те, що йому в вину ставиться відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, з підстав встановлення наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння.

За вимогами ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан сп`яніння проведений із порушенням чинного порядку визнається недійсним.

У зв`язку з цим слід зазначити, що приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), слід виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі.

Таким чином, викладене надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко