Справа № 324/418/20
Провадження № 3/324/216/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Каретник Ю.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце роботи ТОВ « ОСОБА_2 », який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

До Пологівського районного суду Запорізької області надійшов протокол серії ОБ №063867 від 25 березня 2020 року, складений поліцейським СРПП №3 Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Литвиновим С.Г. відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, в якому зазначено, що 25 березня 2020 року о 14-10 год. на автодорозі И-08 на 592 кілометрі водій гр. ОСОБА_1 на автомобілі ИЖ 412 ИЭ, д.н. НОМЕР_2 , під час повороту вліво не пересвідчився в безпеці руху, внаслідок чого автомобіль Mercedes-Benz 208D, д.н. НОМЕР_3 , здійснив з ним зіткнення, водій гр. ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п.2.3е, п.10.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень та матеріальних збитків, постраждалих немає.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав та зазначив, що 25 березня 2020 року, рухаючись по автодорозі, його обігнав автомобіль Ланос. Потім він ввімкнув сигнал повороту та почав повертати вліво. У цей час водій автомобіля Mercedes, який їхав на достатній, на його переконання, для здійснення повороту відстані від нього, не ввімкнувши сигнал повороту, почав його обганяти та вдарив у задню праву частину автомобіля. Вини в своїх діях він не вбачає, а вважає, що винен водій автомобіля Mercedes. В автомобілі разом з ним на передньому пасажирському кріслі їхав ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що автомобіль ИЖ 412 ИЭ, д.н. НОМЕР_2 , фактично належить йому, проте, оскільки він не має водійського посвідчення, то іноді просить ОСОБА_1 поїхати за його потребами. У день аварії ОСОБА_4 сидів на передньому пасажирському кріслі автомобіля, їхали вони в бік ОСОБА_5 , щоб купили на підприємстві висівок. ОСОБА_1 включив поворот, ОСОБА_4 впевнений у цьому, оскільки в його автомобілі при включеному покажчику поворота є звуковий сигнал. Під час повороту ОСОБА_4 відчув удар ззаду, в результаті чого автомобіль відкинуло вбік, на стовпчик, що вказує кілометраж. На думку ОСОБА_4 , якби того стовпчика не було, машину взагалі могло б від удару перекинути. Поліцейські, які приїхали на виклик, ОСОБА_4 не опитували, спілкувались переважно з водієм автомобіля Mercedes. Обох водіїв перевіряли Драгером на стан сп`яніння, а потім ще раз у лікарні, обоє були тверезі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 ознайомлений із ст.124 КУпАП, суддею йому роз`яснені його права, передбачені ст.ст. 268, 301 КУпАП, ст.63 Конституції України і ст.33 Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи та оцінивши надані до суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходжу до наступних висновків.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя повинен вирішити наступні питання: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

При цьому, при вирішенні зазначених питань суддя повинен керуватися насамперед принципом презумпції невинуватості, тобто ОСОБА_1 не повинен доводити свою невинуватість, а навпаки, вина останнього повинна бути доведена органом, який склав адміністративний матеріал, та прокурором.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, зокрема, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3е, п.10.1 ПДР.

При цьому, відповідно до вимог п.2.3е ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, повідомляти дорожньо-експлуатаційним організаціям або уповноваженим підрозділам Національної поліції про виявлені факти створення перешкод для дорожнього руху.

Однак, матеріали справи про адміністративне правопорушення взагалі не містять жодної інформації та жодних належних і допустимих доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 вказаних вимог ПДР.

Окрім того, відповідно до вимог п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Проте, проаналізувавши матеріали адміністративної справи, і, зокрема, з письмові пояснення водія автомобіля Mercedes ОСОБА_3 , який прямо вказав на те, що він не помітив покажчик повороту на автомобілі НОМЕР_4 НОМЕР_5 ИЭ і визнає свою вину у ДТП, схему місця ДТП та фотографії з місця події, а також надані у судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , приходжу до висновку про наявність сумнівів щодо порушення ОСОБА_1 п.10.1 Правил Дорожнього руху України та щодо доведеності його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Тому вважаю за необхідне застосувати принцип «In dubio pro reo» - у випадку сумнівів справа вирішується на користь підсудного чи відповідача.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі, зокрема, відсутності в діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 247, 251, 252, 280 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої винесено постанову, а також потерпілим до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Каретник Ю. М.