ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2020 Справа №607/5293/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Парубія І.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає по АДРЕСА_1 , пенсіонерки,

за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 15.03.2020 року серії АПР №546669 ОСОБА_1 29.02.2020 року близько 12:50 по місцю проживання невістки ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 , вчинила відносно невістки домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме ображала ОСОБА_2 використовуючи нецензурну лексику не випускаючи її із приміщення кухні, штовхала її, била, могла бути заподіяна шкода її психічному здоров`ю, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу 15.03.2020 року серії АПР №546670 ОСОБА_1 29.02.2020 ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 12:50 по місцю проживання невістки ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 , вчинила відносно неї домашнє насильство в присутності її дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є дитиною що постраждала від домашнього насильства, оскільки став очевидцем, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Пояснила, що 29.02.2020 року вона прийшла в гості до сина, принесла подарунки. Зважаючи на постійні конфлікті ситуації, які виникають у сина з невісткою, вирішила поговорити з невісткою ОСОБА_4 . Однак, остання сказала, що вона її бачити і чути не хоче, почала кричати на очах дитини, ображати її, а потім викликала поліцію. Вона добре вихована, а тому ніколи не вживала нецензурних слів, в тому числі в той день, не ображала невістку. Також, не застосовувала силу до невістки. Вона є особою похилого віку, їй важко ходити, а тому і не могла застосовувати силу. В той день прийшла не сваритися, а поговорити із невісткою.

Захисник особи яка притягується до адміністративної відповідальності просить направити протоколи про адміністративне правопорушення на до оформлення у зв`язку із тим, що порушено порядок їх складання, вони не мають всіх необхідних реквізитів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що 29.02.2020 року він був за своїм місцем проживання, до них в гості прийшла мама, принесла подарунки. Його дружина розпочала конфлікт, виганяти маму з хати викликала поліцію. Мама нецензурних слів не вживала, не ображала ОСОБА_4 , як і не могла застосовувати до не фізичну силу, оскільки ходить з паличкою.

В обґрунтування доведеності вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення посилається на пояснення потерпілої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , пояснення ОСОБА_6 .

Відповідно до пункту шість ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 27 червня 2019 року у справі № 560/751/17 висловлена позиція, що письмові пояснення не можуть вважатися належним доказом правомірності притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки ці особи в судовому засіданні безпосередньо судом не допитувалися, а тому їх свідчення не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Суддею неодноразово викликалися в судове засідання потерпіла ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_6 , однак, в телефонному режимі вони відмовилися приходити в судове засідання для дачі пояснень. Отже суддею вичерпано всі засоби їх виклику. КУПАП не передбачено привід свідка чи потерпілого в судове засідання.

Самі лише письмові пояснення та заяви не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що ОСОБА_1 заперечила факт вчинення нею адміністративного правопорушення.

Інші докази, які б підтвердили факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відсутні.

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів для доказування вини особи суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи та є неприпустимим.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В той же час, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Відповідно до вимог п. 1 частини 1 ст. 247 Кодексу України по адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою ст. 173-1 КпАП слід закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за протоколами про адміністративне правопорушення від 15 березня 2020 року серії АПР №546669 за частиною першою статті 173-2 КУпАП та від 15 березня 2020 року серії АПР №546670 за частиною першою статті 173-2 КУпАП. закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяВ. М. Позняк