Справа № 212/2682/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Козлов Ю.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла Покровського відділення поліції Криворізького ВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючий, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні правопорушення передбаченого ст.443 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу АПР18 №439939 від 14.04.2020р., ОСОБА_1 14.04.2020 о 16-00 години в м.Кривий Ріг, по вул. Січеславська, біля будинку №49, перебував в громадському місці без засобів індивідуального захисту( захисної маски), чим порушив п.29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» та постанову Кабінету Міністрів України від №211 від 11.03.2020. Своїми діями скоїла правопорушення передбачене ст.443 КУпАП.

Згідно протоколу особі, що притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснені вимоги ст.268 КУпАП її зміст та зміст статей 55,56,59,63 Конституції України.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, судові повістки, повернуті до суду, за закінченням строку зберігання. До матеріалів справи долучено заяву про розгляд справи без участі ОСОБА_1 в зв`язку з /сімейними обставинами. Суддя вважає, можливим розглянути справу без участі порушника, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до вимог ст.245 КпАП України, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», зазначено, що згідно зі ст.245 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом. Дослідивши матеріали справи з наявними у неї доказами, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддею, в результаті проведення судового засідання та дослідження матеріалів справи встановлено наступне.

По перше до матеріалів справи долучено фото на якому зображено ОСОБА_1 має засіб індивідуального захисту респіратор, однак він знаходиться на підборідді останнього, однак зазначений фат не свідчить, що в момент зупинки останнього респіратор не був вдягнутий на обличчя.

По друге, згідно роз`яснення уряду від 13 квітня 2020 року

громадське місце це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошення, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі Під`їзди, підземні переходи, стадіони; парки, сквери, дитячі майданчики, зупинки громадського транспорту, ліфти, державні установи, медичні установи та інше. Також МОЗ зауважує, що опосередковано поняття громадського місця визначено у 178 статті Кодексу про адмінправопорушення: це вулиці, закриті спортивні споруди, сквери, парки, всі види громадського транспорту, включно з транспортом міжнародного сполучення.

Звичайна вулиця не може вважатися громадським місцем.

На фото, що долучено до матеріалів справи, ОСОБА_1 зображений біля будинку, ніяких інших осіб не зафіксовано, тому визначити місце зупинки, громадським місцем не можливо.

Таким чином, при збиранні доказів, працівниками поліції, було порушено ч.2 ст.251, ст.ст.254,256,266 КУпАП, що саме по собі, унеможливлює встановлення об`єктивних даних про фактичні обставини справи. З огляду на ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Обов`язок довести протилежне покладається законом на особу, яка складає протокол. Ключових доказів цього вирішального моменту для притягнення особи до адміністративної відповідальності (свідки які б бачили факт відсутності індивідуального захисту, запис відеокамери чи інші достовірні та добуті законним шляхом докази) стороною, яка ініціювала обвинувачення у скоєнні правопорушення надано судді не було.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, підсумовуючи обставини зазначені вище, які встановлені під час розгляду справи, суддею робиться висновок про відсутність складу адміністративного правопорушення інкримінованого ОСОБА_1 що у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП, тягне за собою закриття провадження.

Так, оскільки вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.443 КУпАП не підтверджується матеріалами справи - провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю через відсутність події і складу правопорушення.

Оскільки, відповідно до ч.1 ст.401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення стягується лише в разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення - судовий збір, в даному випадку, стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.247, 251, 252, 254, 255, 256, 266, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ст.443 КУпАП закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особами зазначеними у ч.1 ст.287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Ю. В. Козлов