ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4737/20Головуючий у 1-й інстанції Вийванко О.М.
Провадження № 33/817/278/20 Доповідач - Лекан І.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю ОСОБА_1 , адвоката Мартищук Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Мартищук Л.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 26 травня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 26 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, 04.03.2020 року о 22 год. 14 хв. в м. Тернополі по вул. Купчинського, 9 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ГАЗ 3110» номерний знак « НОМЕР_1 » в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора 7510 «Драгер», відповідно до якого ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння (1.78 0/00), чим порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі адвокат Мартищук Л.П. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що суд неповно та необ`єктивно розглянув справу про адміністративне правопорушення, постанова винесена судом з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права.

Посилається на незаконність дій працівників поліції, оскільки ОСОБА_1 не було роз`яснено прав та обов`язків, оформлення адміністративної справи одночасно здійснювали декілька інспекторів поліції.

Вважає, що працівник поліції переконав ОСОБА_1 поставити підпис у протоколі та відмовитись від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Зазначає, що відеозаписи із нагрудних камер працівників поліції є вибірковими, що викликає сумнів в їх об`єктивності.

Стверджує, що працівники поліції всупереч вимогам п.5 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року №1452/73 ОСОБА_1 не надали сертифікат відповідності газоаналізатора, яким проводився огляд на стан сп`яніння.

Посилається на те, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть братись судом до уваги, як належні та допустимі докази у справі, оскільки вони безпосередньо не були очевидцями огляду на стан сп`яніння та їхні пояснення є ідентичними.

Вважає що суд першої інстанції необґрунтовано розглянув справу про адміністративне правопорушення без допиту свідків у судовому засіданні, чим порушив принцип безпосередності дослідження доказів.

Зазначає, що судом порушено право на захист, оскільки судовий розгляд проведено без участі ОСОБА_1 та його захисника, тому просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки її копію отримав 11.06.2020 року, що позбавило його можливості оскаржити її у встановлений законом строк.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Мартищук Л.П., які підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №268211 від 04.03.2020 року, згідно якого поліцейським роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Пелихом Д.Б. зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 04.03.2020 року о 22 год. 14 хв. в м. Тернополі по вул. Купчинського, 9 транспортним засобом марки «ГАЗ 3110», номерний знак « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора 7510 «Драгер», відповідно до якого ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння (1.78 0/00), чим порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху .

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Як вбачається з результату тесту, проведеного за допомогою застосування приладу газоаналізатора 7510 «Драгер» (повірка дійсна до 20.03.2020 року) від 04.03.2020 року рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 1,78 % проміле. З вказаним результатом тесту ОСОБА_1 погодився.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які вказали, що 04.03.2020 року були присутні в якості свідків при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу за допомогою застосування газоаналізатора 7510 «Драгер». Результат тесту показав наявність алкоголю у крові ОСОБА_1 у розмірі 1,78 проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів газоаналізатора 7510 «Драгер» (повірка дійсна до 20.03.2020 року) огляд проведено у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: різких запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. За результатами огляду встановлено - проба позитивна 1,78 % проміле.

Огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу проводився працівниками поліції у відповідності із вимогами п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1425/735, що підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до матеріалів справи.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується оглянутими в суді першої інстанції відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2197966 за ч.1 ст.121 КУпАП, у зв`язку із порушенням ОСОБА_1 п.31.6.б. ПДР (керував транспортним засобом у якого не горіли задні габаритні ліхтарі у темну пору доби в умовах недостатньої видимості).

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Крім того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Необґрунтованими є доводи апелянта щодо порушення принципу безпосередності дослідження письмових пояснень свідків, оскільки це не перешкодило суду повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідити докази у справі, достовірно встановити обставини, що мають значення для справи та відповідно до ст.252 КУпАП дати їм належну правову оцінку.

Посилання апелянта на те, що судом було порушено його право на захист, оскільки розглянуто справу без його участі, є необґрунтованим, оскільки він та його адвокат були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд, враховуючи вимоги ст.ст. 277, 38 КУпАП, діяв відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП, згідно вимог якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою. Крім того, ОСОБА_1 скористався своїм правом на апеляційне оскарження, де йому надана можливість повністю використати весь обсяг прав, передбачених КпАП України для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її в точній відповідності із законом.

Щодо надання працівниками поліції матеріалів відеофіксації не у повному обсязі, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки це жодним чином не впливає на зафіксовану інформацію та ті обставини, які мають значення для справи.

Доводи, щодо ненадання працівниками поліції ОСОБА_1 сертифікату відповідності газоаналізатора, яким проводився огляд, спростовуються відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що такої вимоги з боку останнього не було, а тому порушення п.5 Інструкції в даному випадку немає.

Будь-яких доказів, на підтвердження факту переконання працівниками поліції ОСОБА_1 поставити підпис у протоколі та відмовитись від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі судом апеляційної інстанції не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП та в строки, передбачені ст. 38 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі - відсутні.

Оскільки справу розглянуто судом 26 травня 2020 року за відсутності ОСОБА_1 , копію вищевказаної постанови він отримав 11 червня 2020 року, тому йому слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причину пропуску поважною.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату Мартищук Л.П. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Мартищук Л.П. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 26 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя