БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/486/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2020 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 10 червня 2020 року о 18-35 год. на автодорозі с. Нові Млини - Кербутівка Борзнянського району керував механічним транспортним засобом марки «Рига», б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (невнятна мова, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку (продуву приладу «Алкофор-505» на місці, освідування в медичному закладі) водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 був належним чином та своєчасно повідомений про дату, час і місце розгляду справи за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення і яка відповідає його фактичному проживанню згідно довідки Височанської сільської ради №468 від 03.07.2020р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини («Пономарьов проти України» від 03.04.2008р., справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989р.), яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на зазначені обставини, суд вважає, що ОСОБА_1 свідомо ухилився від явки в судове засідання, в зв`язку з чим можливо провести розгляд даної адміністративної справи в межах наявних доказів у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, участь якої відповідно до ст.268 КУпАП не є обов`язковою, що не є порушенням прав цієї особи, передбачених ст.268 КУпАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленого законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення , що кореспондується з положеннями ч.2 ст.58 Конституції України, згідної з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення

ОСОБА_2 свою чергу, ч.2 ст.8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Отже, аналіз зазначених положень законодавства вказує на те, що до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягає застосуванню закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Наведений висновок суду узгоджується з роз`ясненнями, викладеними в листі Верховного Суду від 02.07.2020р. щодо застосування ст.130 КУпАП.

Згідно з приписами ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції, чинній на час вчинення правопорушення), адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом положень ч.2, 3 ст.266 КУпАП,Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015р. за №1413/27858 (ч.6, 7 розділу І), огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Отже, вина ОСОБА_1 в скоєнні вказаного правопорушення (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння) підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, зміст якого притягуваний не заперечував, поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , довідкою Борзнянського ВП про наявність у притягуваного посвідчення водія.

З огляду на приписи ст.251 КУпАП зазначені документи є належними та допустимими доказами в справі про адміністративне правопорушення, тоді як ОСОБА_1 судовий виклик проігнорував й прийняти участь в розгляді справи не побажав.

Тому, враховуючи вищевказані обставини справи та вчинення ОСОБА_1 правопорушення до 01 липня 2020 року, суд вважає, що в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, й він підлягає адміністративній відповідальності.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 10 червня 2020 року о 18-35 год. на автодорозі с. Нові Млини - Кербутівка Борзнянського району керував механічним транспортним засобом марки «Рига», б/н, та на вимогу працівника поліції про зупинку, подану за допомогою дискового жезла, збільшивши швидкість, продовжив подальший свій рух, чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП.

За змістом положень ст.122-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п.2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, передбачені ч.1 ст.251 КУпАП, які б підтверджували, що ОСОБА_1 під час керування мопедом не зупинився на вимогу працівника поліції, тоді як з огляду на приписи ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (в даному випадку - на поліцейських).

Водночас, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наведений висновок узгоджується з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини (справа «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р.).

Тому, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП, в зв`язку з чим провадження по справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Таким чином, враховуючи незаперечення притягуваним своєї вини в адмінпротоколі за ч.1 ст.130 КУпАП, його особи, наявності посвідчення водія, характеру та обставин вчинення правопорушення, з метою виховного впливу та запобігання скоєння аналогічних правопорушень в подальшому, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 40-1, 122-2, 130, 245, 251, 266, 268, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-2 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. В разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення штраф стягується в подвійному розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець