ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/807/20 Справа № 205/2652/20 Суддя у 1-й інстанції - Таус М. М. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
П О С Т А Н О ВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Малютіна В.Г., переглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2020 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою суду від 27 травня 2020 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

При обставинах, встановлених районним судом, ОСОБА_2 визнано винною за те, що вона 06 квітня 2020 року о 22:10 год. по вул. Набережна Заводська у м. Дніпро, в районі будинку №21а, керувала транспортним засобом «Suzuki SK-4», д/н НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці зупинки зі згоди останньої, у встановленому порядку, із застосування спеціального технічного засобу - приладу Драгер ARHК-0528 у присутності двох свідків. За результатами проведеного огляду, зміст алкоголю в крові ОСОБА_2 складав 1, 36 відсотка.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження вказуючи, що 27 травня 2020 року було оголошено лише вступну і резолютивну частину, а повний текст рішення було отримано лише 01 червня 2020 року.

Вимоги апеляційної скарги апелянт мотивує тим, що рішення суду є незаконним, а викладені в ньому висновки не відповідають фактичним обставинам справи, та суд упереджено розглянув справу не взявши до уваги, що працівниками поліції було безпідставно зупинено її автомобіль, при цьому поліцейські вели себе зухвало. Апелянт вказує, що під час продуття алкотестеру свідки не були присутні, після проходження огляду не було надано для ознайомлення надрукованого чеку, та в ньому зазначено невірну температуру повітря, тому чек є неналежним доказом. Крім того апелянт вказує, що свідок, який був допитаний під час судового розгляду вказав інший рівень проміле ніж був встановлений під час огляду, тому пояснення є сумнівними, а також зазначає, що огляд було проведено з порушенням, так як з результатами огляду вона не погодилася, і працівник поліції їй не запропонував пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Апелянт вказує, що відеозапис не може бути належним доказом, тому що на ньому не видно проходження огляду, свідків, порушення ПДР України.

Заслухавши захисника Малютіна В.Г., який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, суд апеляційної інстанції виходить з того, що оскаржуване рішення було ухвалено за участю ОСОБА_2 , проте його копія була отримана захисником останньої лише 01 червня 2020 року, про що свідчить розписка адвоката.

За таких обставин, суд вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та приходить до висновку, що його слід поновити.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом серії ДПР № 343359 від 06 квітня 2020року, чеком до нього про результати огляду з використанням алкотестера Драгер 6820 № ARHК0528, яким зафіксовано результат тесту 1,36 проміле, актом огляду на стан сп`яніння, рапортом працівника поліції, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та доведеності її вини у його вчиненні.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Посилання правопорушника на відсутність у працівників поліції підстав для зупинки транспортного засобу не заслуговують на увагу, оскільки висновків суду щодо перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння спростувати не можуть.

Не є обґрунтованими й доводи захисту щодо невірно зазначеної у чеку температури повітря під час проходження огляду, з огляду на те, що ці обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому, клопотань про витребування відомостей з відповідних установ про погодні умови 06 квітня 2020 року не надходили.

Твердження захисту про відсутність свідків на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських суд також розцінює як необґрунтовані, оскільки обставина проходження огляду за їх участю не заперечувалась ОСОБА_2 в суді першої інстанції та її захисником під час апеляційного розгляду.

Щодо доводів апелянта про неточності у показаннях допитаного судом свідка, то і вони є безпідставними.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, свідок ОСОБА_4 засвідчив, що результат тесту перевищував допустиму норму, тоді як інші наявні у справі докази ці обставини беззаперечно підтверджують.

За цих умов, зазначення свідком неточних даних щодо результатів огляду жодним чином не спростовують обставину перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння та не є суттєвим.

До того ж відомостей, які б ставили під сумнів достовірність цих показань та давали підстави вважати, що свідок міг обмовити ОСОБА_2 , судом апеляційної інстанції встановлено не було.

Доводи апелянта про порушення порядку проходження огляду, на переконання суду, також не заслуговують на увагу.

З наявного у матеріалах провадження відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_2 пропонувалось проходження огляду у закладі охорони здоров`я, однак від проходження огляду в цьому порядку вона відмовилась.

Твердження апелянта про недопустимість доказу у вигляді відеозапису не заслуговують на увагу, оскільки цей доказ відповідає критеріям, зазначеним у ст. 251 КУпАП, та у сукупності з іншими дослідженим судом доводить вину ОСОБА_2 .

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими, а тому її апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2020 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький