ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 571/594/20

Провадження № 3/571/314/2020

18 травня 2020 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в особі судді Качмар М.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого у встановленому законом порядку та жителя АДРЕСА_1 , відомості про притягнення якого до адміністративної відповідальності відсутні,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №094325 від 13.05.2020 року: «13.05.2020 року о 13 год. 36 хв. на а/д смт. Томашгород с. Осницьк, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «YAMAHA» без реєстраційного номеру, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager "Alcotest 6810" у присутності двох свідків». Крім того, зазначеним протоколом констатовано, що він порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України і його дії кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується його підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №094325 від 13.05.2020 року та копією відео запису з нагрудних камер працівників поліції.

Про причини неявки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності суд не повідомив, заява про відкладення розгляду справи від нього не надходила.

Відтак, суд вважає, що справу можна розглянути у відсутності ОСОБА_1 , оскільки відповідно до ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до наступного висновку.

Пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за №1413/27858 (надалі Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (згідно з п.4 розділу І Інструкції) є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.2.9а. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (надалі Правила дорожнього руху) водієві забороняється керувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість уваги.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність, серед іншого, настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено обставини, які повинні бути з`ясовані при розгляді справи про адміністративне правопорушення та фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні тощо.

Факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та вина ОСОБА_1 у вчиненні такого підтверджується, належними і допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №094325 від 13.05.2020 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.05.2020 року; результатом тестування технічного пристрою «Drager» на стан сп`яніння, яким встановлено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 2,04 ‰; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 13.05.2020 року, а також відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст.247 КУпАП судом не встановлені.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , не отримував посвідчення водія, що підтверджується довідкою т.в.о. начальника Рокитнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області О.Муханькова.

Абзацом третім пункту 28 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14, серед іншого, роз`яснено, що суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. без позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, оскільки останній посвідчення водія не отримував.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір і порядок сплати такого встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (з врахуванням положень ч.1 цієї ж статті), у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення повинен бути сплачений судовий збір в розмірі, що становить 420,40 грн..

Керуючись ч.1 ст. 130, ст.ст. 283-285 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя М.Я. Качмар