справа 415/4101/20
провадження № 3/415/1105/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" липня 2020 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лисичанська Луганської області, громадянки України, фізична особа підприємець, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

22 червня 2020 року о 14 годині 30 хвилин в літньому павільйоні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 здійснювала торгівлю алкогольними напоями без одержання ліцензії на провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чим порушила вимоги ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу про адміністративне правопорушення без її участі. Обставини справи підтверджує, вину визнає, просить суворо не наказувати і обмежитись мінімальним штрафом. На даний час ліцензія отримана.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, підтверджується встановленими та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами у їх сукупності, які не викликають у суду сумнівів у їх достовірності, та які відповідно до ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, котрі повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі.

З інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що 16.08.2001 за № Ф0112147 проведено державну реєстрацію фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (а.с.6).

З дослідженого у судовому засіданні додатку до адміністративного протоколу та прийому-передачі на відповідальне зберігання товарно-матеріальних цінностей від 22.06.2020 вбачається, що 22 червня 2020 року співробітниками Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області, у правопорушниці ОСОБА_1 , котра, в літньому павільйоні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , проваджувала господарську діяльність без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, була вилучена продукція, яка передана на відповідальне зберігання ОСОБА_1 , до вирішення питання по суті (а.с.4,5).

Всі перераховані вище докази у своїй сукупності повністю підтверджують винуватість правопорушниці у вчиненні інкримінованого їй правопорушення за обставин, викладених у протоколі, так як є послідовними, узгоджуються один з одним, відповідають фактичним обставинам справи, будь-які протиріччя в них відсутні, що свідчить про їх об`єктивність та правдивість.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП, притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативних актів,а саме до: Господарського кодексу України, Закону України"Про ліцензування видів господарської діяльності; інших актів законодавства.

Згідно ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.55 Господарського Кодексу України суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Ліцензія це документ державного зразка, який засвідчує право ліцензіата на проведення зазначеного в ліцензії виду господарської діяльності протягом певного терміну за умови дотримання ліцензійних умов (ст. 1 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»).

Ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» містить перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, зокрема, ліцензуванню підлягають виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".

Проте, в порушення вимог вищезазначеного Закону Фізична особа підприємець ОСОБА_1 проваджувала господарську діяльність без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності.

Таким чином, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що провина ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст. 164 КУпАП знайшла своє повне підтвердження в суді, і її дії органом ДФС кваліфіковані правильно, оскільки вона, проваджувала господарську діяльність без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Інших доказів, які б ставили під сумнів кваліфікацію дій правопорушниці, суду надано не було.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушниці виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд керується ст. 23 КУпАП, відповідно до якої, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем (а.с.6), відомості про притягнення до адміністративної відповідальності в матеріалах справи відсутні.

Обставиною, що пом`якшують відповідальність правопорушниці, згідно зі ст. 34 КУпАП, суд визнає повне визнання своєї провини та щире розкаяння винної.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжує відповідальність правопорушниці, суд не вбачає.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу та майновий стан правопорушниці ОСОБА_1 , відсутність обставин, що обтяжують її відповідальність та наявність обставин, що пом`якшують її відповідальність, а також - характеру вчиненого нею правопорушення, суд вважає, що правопорушниці ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу без конфіскації, в межах санкції ч.1ст. 164 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, а також необхідним і достатнім для її виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Крім того, підстав для призначення конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, передбаченої санкцією статті 164 КУпАП, суд не вбачає.

На підставі ч. 5 ст. 4, ст. 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір підлягає стягненню з правопорушниці на користь держави в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Речові докази: майно, зазначене у додатку до адміністративного протоколу від 22.06.2020 (а.с.4), яке знаходиться на зберіганні у ОСОБА_1 , відповідно до акту прийому-передачі на відповідальне зберігання товарно-матеріальних цінностей (а.с.5) підлягають поверненню власнику ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 33, 36, ч.1 ст.164, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. без конфіскації.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,, на користь держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок (Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ /22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Речові докази: майно, зазначене у додатку до адміністративного протоколу від 22.06.2020, яке знаходиться на зберіганні у ОСОБА_1 , відповідно до акту прийому-передачі на відповідальне зберігання товарно-матеріальних цінностей повернути власнику ОСОБА_1 .

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова