Справа № 199/2588/20
ПОСТАНОВА

іменем України

26 травня 2020 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, фактично проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 в зареєстрованого у буд. АДРЕСА_2 ,

- який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 414464, 09.04.2020 року о 03:40 годині в м. Дніпрі по вул. Мінусинська, 250а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ2104» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. На думку посадової особи, уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні, яке відбувалось 06.05.2020 року, ОСОБА_1 з обставинами викладеними у протоколі не погодився, вину у вчиненому правопорушенні не визнав, пояснивши, що дійсно 09.04.2020 року у нічний час, з невідомих на до підстав був зупинений працівниками поліції, як пояснили останні, через порушення Правила Дорожнього руху. В ході спілкування з працівниками поліції, останні поводили себе поза межами дозволеного, а саме: вчиняли відносно нього дії фізичного характеру, ображали його нецензурною лайкою, погрожували пістолетом, вимагали лягти на підлогу. Пройти огляд на стан сп`яніння взагалі не пропонували. Внаслідок чого, його затримали та привезли до Амур-Нижньодніпровського відділку поліції за адресою м. Дніпро, вул. Новоселівська, 17 де протримали майже всю ніч до самого ранку, а зазначені свідки у протоколі з`явилися у рай-відділку майже через 5 годин, після його затримання та свідками жодних подій за його участі не були.

Крім того, зазначив, що працівники поліції забрали його авто, у якому знаходилися сумка з документами та грошовими коштами які зникли, та внаслідок таких обставин, він не мав можливості навіть доїхати додому.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вказане рішення ЄСПЛ, яке згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкове і для працівників Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом у справі, суперечить іншим матеріалам справи про адміністративне правопорушення.

Так, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 414464, , 09.04.2020 року о 03:40 годині в м. Дніпрі по вул. Мінусинська, 250а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ2104» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. На думку посадової особи, уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з рапорту поліцейського, 09.04.2020 року о 03.40 було зупинено транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 , за порушення ним Правил Дорожнього руху, в ході спілкування були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Відображені обставини у рапорті поліцейського повністю суперечать складеному ними протоколу, де чітко зазначається про виявлені у нього ознаки у виді: запах з порожнини рота, нестійка хода. Наведене ставить під сумнів законність проведення процедури виявлення ознак сп`яніння у водії.

З дослідженого наданим працівниками поліції відео запису на DVD-R диску, відображені лише обставини які мали місце безпосередньо після затримання самого ОСОБА_1 у рай-відділку, де будь-якої істотної інформації для вирішення справи не зазначається, а тільки підтверджує доводи ОСОБА_1 , що до тривалого перебування у відділку поліції виходячи з тривалості даного відео запису.

При цьому, для перевірки вказаної ОСОБА_1 версії подій, у судове засідання викликалися свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та одночасно працівник поліції, який склав протокол ДПР18 № 414464 ОСОБА_4 , однак жоден з вище перелічених осіб до суду не з`явився. Окрім того, працівники поліції були обізнані про виклик у судове засідання, так як у своєму листі від 18.05.2020 року № 8884с/41/19/03-2020, зазначили, що було сповіщено належним чином окремих працівників управління патрульної поліції в Дніпропетровської області, про необхідність явки 26.05.2020 року о 08: 45 у вказане судове засідання.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З урахуванням положень ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії, рішення від 30 травня 2013, заява №36673/04) та «Капелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) у випадку, коли викладена у протокол фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має право самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, сокільки це становити порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім вказаного, суд звертає увагу на положення п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ 17.12.2008 за №1103, Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Разом з тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення всупереч наведеному такого Направлення не містять.

Крім вказаного, виключно Інструкцією, затвердженою Наказом МВС та МОЗ України від

09.11.2015 № 1452/735 визначено чіткий порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме: Ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

У свою чергу, складений протокол у даному провадженні від 09.04.2020 серія серії ДПР18 № 414464, жодних із перелічених ознак не містить, так, дійсно у ньому йде мова про те, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, проте, такі ознаки повністю суперечать наведеній Інструкції затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Таким чином, суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення.

Оскільки згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, то усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

26.05.2020