МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ______________
Справа №521/9933/20
Пр. №3/521/5391/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Сегеда О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з полку Управління патрульної поліції в Одеській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,

встановила:

07 червня 2020 року об 00 годині 25 хвилин у м. Одесі по вул. Заньковецька, 11 водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом відносно ОСОБА_2 співробітниками полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції складено протокол серії ДПР 18 № 072887 від 07 червня 2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, у редакції на час вчинення правопорушення.

ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 07 липня 2020 року о 10 годині 30 хвилин, не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був повідомлений належним чином, що підтверджується підписом останнього у протоколі серії ДПР 18 № 072887 від 07 червня 2020 року.

Відповідно до вимог ст. 268 КпАП України неявка правопорушника в судове засідання не перешкоджає розгляду справи в його відсутність, за умови належного сповіщення про час та місце слухання справи, тому суддя дійшла до висновку про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, у редакції на час вчинення правопорушення, яка встановлює відповідальність за відмову від проходження згідно з встановленим порядком огляду на стан сп`яніння.

На підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, у редакції на час вчинення правопорушення, до суду разом з протоколом серії ДПР 18 № 072887 від 07 червня 2020 року було надано відеозапис з нагрудної камери співробітників поліції.

При дослідженні вказаного відеозапису, встановлено, що ОСОБА_2 поліцейським було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» або у медичному закладі, однак водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що підтверджує правомірність винесення відносно нього протоколу серії ДПР 18 № 072887 від 07 червня 2020 року.

Згідно правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 24 грудня 2019 року по справі 459/1801/17, основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалами, відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, у редакції на час вчинення правопорушення.

Будь-яких пояснень та доказів на спростування вище викладеного ОСОБА_2 до суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КпАП України, у редакції на час вчинення правопорушення, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вина водія ОСОБА_2 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 072887 від 07 червня 2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відеозаписом з нагрудної камери співробітників поліції.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_2 , який притягається до адміністративної відповідальності, ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення та його наслідки, суддя вважає за необхідне накласти на правопорушника стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КпАП України, у редакції на час вчинення правопорушення,з позбавленням права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 гривень 40 копійок, які слід стягнути з ОСОБА_2 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 23, 24, 33, 130, 221, 283, 284 КпАП України суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О. М. Сегеда