Справа № 333/1850/20
Провадження № 3/333/846/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 травня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Дмитрієва М.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василіка Василівського району Запорізької області, громадянина України, освіта середня, працюючого водієм ФОП ОСОБА_2 , холостого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 339944 від 08 квітня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 08 квітня 2002 року, о 05 годині 45 хвилин, ОСОБА_1 у м. Запоріжжі по просп. Соборному, біля буд. 20, керуючи транспортним засобом «IVEKO», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів за маршрутним рухом: просп. Соборний вул. Перемоги, який не погоджений органами національної поліції, чим порушив пп. 4 п. 2 постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 211, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому роз`яснені, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, та зрозумілі, що встановлено у судовому засіданні.

У судовому засідання ОСОБА_3 вказав, що вину не визнає, оскільки положення постанови КМУ № 211, а саме пп. 4 п. 2 стосуються заборони відвідувань закладів освіти її здобувачами та не пов`язано із перевезенням. Також на підтверджень викладених у протоколі про адміністративне правопорушення не надано жодного доказу, що вказує на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до наступного висновку.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

11 березня 2020 року КМУ прийнято Постанову «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

25 березня 2020 року КМУ прийнято постанову № 239 «Про внесення змін до деяких актів КМУ» (набула чинності 26 березня 2020 року), якою п. 4 постанови КМУ № 211 викладено у наступній редакції: до 24 квітня 2020 оку заборонені регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, крім перевезення: - легковими автомобілями; - службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами підприємств, закладів та установ за умови забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту в межах кількості місць для сидіння і виключно за маршрутами руху, погодженими з органами Національної поліції, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

В той же час, станом на 08 квітня 2020 року (дату вчинення адміністративного правопорушення) були чинна постанова КМУ від 02 квітня 2020 року № 255 (набула чинності 04 квітня 2020 року) «Про внесення змін до постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 211, якою вказано постанова викладена у новій редакції, згідно якого пп. 4 п. 2 заборонено до 24 квітня 2020 року відвідування закладів освіти її здобувачами.

Тобто, з наведеного вбачається, що зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення пункт постанови КМУ від 11 березня 2020 року не відповідає фактичним обставинам.

Окрім цього, на підтвердження обставин справи надано тільки рапорт поліцейський, який у розумінні ст. 251 КУпАП не є самостійним доказом.

Будь яких інших доказів, які б вказували на порушення ОСОБА_3 положень постанови КМУ № 211 матеріали справи не містять.

Суддя наголошує, що він не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який… встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У прийнятому рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, на думку ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин суддею установлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчинені ним порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи.

З цих підстав суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 122-4, 247, 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва