Провадження № 3/127/4762/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 173 та 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 11.06.2020 р. о 07.40 год. по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою в громадському місці, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 11.06.2020 р. о 08.00 год. по вулиці Максима Шимка, 4 в місті АДРЕСА_2 ОСОБА_1 на закону вимогу працівника поліції при виконанні службових обов`язків припинити адміністративне правопорушення, а саме висловлюватись нецензурною лайкою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці, не відреагував. При цьому висловлювався на адресу працівників поліції в грубій формі, погрожував фізичною розправою, хапався за формений одяг.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та суду пояснив, що він повертався додому трохи напідпитку, загубив ключі, тому гупав у двері. Сусідка викликала поліцію, у нього не було документів при собі, тому працівники поліції забрали.

Представник ОСОБА_1 адвокат Глєбов С.Г. просив суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту статті 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) випливає, що дрібне хуліганство полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Для вирішення питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, слід звернути увагу, що стаття 173 КпАП не містить легального визначення поняття «громадські місця», а тому дана норма є бланкетною. Разом з тим, в статті 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» визначено, що громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою в громадському місці за адресою: АДРЕСА_1 .

Аналізуючи вищевикладене визначення терміну «громадські місця», суд проходить до переконання, що квартира не може бути громадським місцем. Інших об`єктивних доказів, які б свідчили про вчинення хуліганських дій ОСОБА_1 в громадському місці, суду надано не було. Таким чином, дана обставина не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, а тому провадження у справі в цій частині підлягає закриттю.

Зі змісту статті 185 КпАП випливає, що склад даного правопорушення має місце у разі вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним своїх службових обов`язків.

Згідно з протоком про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не відреагував на закону вимогу працівника поліції при виконанні службових обов`язків припинити адміністративне правопорушення, а саме висловлюватись нецензурною лайкою. При цьому висловлювався на адресу працівників поліції в грубій формі, погрожував фізичною розправою, хапався за формений одяг.

Як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 нецензурною лайкою у громадському місці не висловлювався, а тому вимога припинити дане правопорушення є безпідставною. ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що жодних проявів злісної непокори працівникам поліції він не чинив.

Будь-яких інших об`єктивних даних про наявність в діях ОСОБА_1 ознак злісної непокори законній вимозі працівника поліції суду надано не було.

Суд вважає за доцільне зауважити, що частиною другою статті 251 КпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Також суд враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначено, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Таким чином, здійснюючи аналіз наданих суду доказів у їх сукупності, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 173 та 185 КпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 173, 185, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 173 та 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: