П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , його захисника Бухтоярова О.В., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КпАП України.

Відповідно до Розпорядження керівника апарату Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 513 від 15.09.2016 року щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ, матеріали справи підлягають повторному автоматизованому перерозподілу у зв`язку з тим, що суддя Семерак І.О. звільнений з посади судді Ужгородського міськрайонного суду.

Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2016 року, головуючим суддею визначено Фазикош О.В.

Так, 03 лютого 2016 близько 11 год. 40 хв. на перехресті вул. Гагаріна та Верещагіна у м. Ужгород гр. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Nissan Qashquai державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Гагаріна не помітив сигналу світлофора та не пропустив автомобіль Toyota Land Cruiser державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався на зелений сигнал світлофору, з яким було здійснено зіткнення в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаним водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху, що спричиноло пошкодження транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник в судовому засіданні, просили закрити провадження у справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Так, ОСОБА_1 в поданих поясненнях зазначив, що їхав на дозвільний зелений миготливий сигнал світлофора. З пояснення ОСОБА_2 від 3 лютого 2016 року слідує, що він зупинився перед світлофором чекаючи ввімкнення дозвільного зеленого світла. ОСОБА_2 стояв першим перед світлофором, коли на світлофорі світив червоний сигнал світлофора, відповідно в цей час на дорожній полосі по якій їхав ОСОБА_1 був ввімкнений дозвільний зелений сигнал світлофора. ОСОБА_1 вказує, що рухався по головній дорозі в час пік (тобто по одній полосі багато транспортних засобів) під`їжджаючи, рухаючись перешкод ніяких не бачив і їх не було на швидкості близько 40-50 км/год. В якусь мить побачив ТЗ, яке виїжджало на його полосу руху, оскільки він не зупинявся, ОСОБА_1 прийняв міри щоб зупинитися і уникнути зіткнення, став гальмувати і хотів ще додатково уникнути зіткнення і прийняв рух вліво. У водія автомобіля ТОЙОТА теж був час щоб зупинитися під`їжджаючи на полосу, по якій рухався ОСОБА_1 . На думку ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не дивився в сторону ОСОБА_1 і продовжував рух без зупинки, що і призвело до невідворотного зіткнення. ОСОБА_1 вважає, що саме в діях водія ОСОБА_3 наявні порушення п.16.4, 16.5, 16.9 ПДР України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив надані ним письмові пояснення при складанні адміністративних матеріалів, вказував, що 03 лютого 2016 близько 11 год. 45 хв. на перехресті вул. Гагаріна та Верещагіна у м. Ужгород він керував автомобілем Toyota Land Cruiser державний номерний знак НОМЕР_2 зупинився перед світлофором чекаючи ввімкнення дозвільного зеленого сигнал світлофора. Коли увімкнувся зелений сигнал світлофора почав здійснювати поворот ліворуч, зупинившись бо по дорозі в сторону Краснодонців по зеленій стрілці по правій полосі закінчував маневр автомобіль, який він пропустив. В цей часу його транспортний засіб вїхав автомобіль Nissan Qashquai державний номерний знак НОМЕР_1 , який проїхав на червоний сигнал світлофора та не переконався у безпечності руху.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що 03 лютого 2016 близько 11 год. 40 хв. він рухався по вул. Гагаріна прямо в сторону центру на т.з. Форд Ескорт з д.н.з. НОМЕР_3 побачив, що водій транспортного засобу Nissan Qashquai державний номерний знак НОМЕР_1 , та водій автомобіля Toyota Land Cruiser державний номерний знак НОМЕР_2 , який виїжджав з вул. Верещагіна зіткнулись. На момент зіткнення горів червоний сигнал світлофору.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що 03 лютого 2016 зі своїм чоловіком ОСОБА_6 повинна була бути в Ужгороді на прийомі у лікаря. Зупинили попутню машину в с.Сільце, який привіз їх в Ужгород. Була в якості пасажира на задньому сидінні посередині, були присутня в автомобілі на момент ДТП. Пояснила, що автомобіль рухався з постійною швидкістю прямо, як і інші автомобілі що були попереду і справа від них. В певний момент водій автомобіля в якому вона перебувала сильно загальмував вимушено, змушена була нахилитись вперед. В цей момент вона бачила, що світив зелений сигнал світлофора який згасав. Той автомобіль з яким зіткнулись продовжував рух повільно. Разом з тим, при складанні протоколу вони з чоловіком не були присутні, оскільки мали потрапити на прийом до лікаря. Тому залиши місце події.

Згідно рапорту поліцейського роти №4 УПП у м.Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_7 від 03.02.2016 року, екіпаж виконував завдання у м.Ужгород на перехресті вул. Гагаріна та Верещагіна, близько 11 год. 40 хв. по оформленню ДТП за участю автомобілів Nissan Qashquai державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля Toyota Land Cruiser державний номерний знак НОМЕР_2 . По прибуттю екіпажу водій автомобіля Nissan Qashquai державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не міг пояснити на який сигнал світлофору він рухався та стверджував, що водій автомобіля Toyota Land Cruiser міг уникнути зіткнення, але цього не зробив, обидва водія наполягали на своїй правоті. З огляду на відібрані пояснення екіпажем 103, було складено протокол за ст. 124 КУпАП на ОСОБА_1 , якому було роз`яснено права ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, але він не підписався у графі протоколу. Було вилучено посвідчення водія, надано тимчасовий дозвіл.

Згідно пояснень ОСОБА_8 03 лютого 2016, близько 11 год. 40 хв. в м. Ужгород по вул. Гагаріна, знаходячись в перукарні за адресою вул. Гагаріна, 55, бачила як т/з Ніссан проїхав на мигаючий жовтий сигнал світлофора, водій автомобіля не зупинився перед світлофором.

ОСОБА_1 було подано через канцелярію суду додаткове пояснення датоване 30.05.2016, в якому було подано клопотання про перегляд відео, яке відзняте 28.05.2016 про роботу світлофору на перехресті, де сталася ДТП, яке в судовому засіданні було відтворено.

05.10.2016 ОСОБА_1 подано клопотання про призначення судово-автотехнічної експертизи. 04.11.2016 ОСОБА_1 подано клопотання про повернення справи про адміністративне правопорушення до поліції для з`ясування обставин ДТП.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.01.2017 клопотання про призначення експертизи задоволено частково, призначено по справі судово-автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Закарпатському НДЕКЦ МВС України.

04.04.2017 на адресу суду надійшло клопотання експерта Закарпатського НДЕКЦ вих. №10/29 від 22.03.2017 про надання додаткових вихідних даних.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.04.2017 справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП повернуто до УПП у м. Ужгороді та Мукачеві ДПП для усунення недоліків та виконання вимог КУпАП, зокрема для встановлення додаткових вихідних даних зазначених у клопотанні експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №10/29 від 22.03.2017, які необхідні для проведення судової автотехнічної експертизи.

26.05.2017 на адресу суду від Закарпатського НДЕКЦ МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи від 19.05.2017 №10/29.

12.07.2017 на адресу суду від УПП в містах Ужгороді та Мукачеві ДПП надійшов супровідний лист вих. №6743/41/15/01-2017 від 11.07.2017 разом з матеріалами справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, відповідно змісту якого 14.04.2017 року на адресу Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції з Ужгородського міськрайонного суду повернулись матеріали адміністративної справи відносно громадянина ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. При оформленні матеріалів пригоди встановлено, що 03.02.2016 близько 11год. 40 хв., на перехресті вулиць Гагаріна та Верещагіна у м. Ужгород громадянин ОСОБА_1 керуючи автомобілем Nissan Qashkai, н.з. НОМЕР_4 , по вулиці Гагаріна не помітив сигналу світлофора не пропустив автомобіль Toyota Land Cruser, н.з. НОМЕР_5 , який рухався на зелений сигнал світлофору з яким було здійснено зіткнення. В результаті дорожньо- транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальним збитками. За порушення вимог п.8.7.3е Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП, відносно водія ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №469648 від 03.02.2016. Також в ході оформлення матеріалів справи складено схему ДТП відібрано пояснення в учасників та свідків даної пригоди.

18.07.2017 від Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП надійшла заява вих.. №6327/41/15/02-2017 від 17.07.2017 про повернення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 для додаткового доопрацювання.

20.07.2017 матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 скеровано до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП для додаткового доопрацювання.

14.02.2020 на адресу суду надішли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП разом із супровідним листом від УПП в Закарпатській області ДПП вих. №2056/41/15/01-2020 від 13.02.2020, у якому зазначено, що в ході оформлення матеріалів справи складено схему ДТП відібрано пояснення в учасників та свідків даної пригоди. Відібрано додаткове пояснення від гр. ОСОБА_2 , який пояснив, що керуючи автомобілем Toyota Land Cruser н.з. НОМЕР_2 зупинився на відстані близько трьох метрів перед світлофором по вул. Верещагіна, після ввімкнення зеленого сигналу світлофора розпочав рух в напрямку ринку «Краснодонців» зі швидкістю близько 5 км./год. та виїхав на вул. Гагаріна. У зв`язку з тим, що по вул. Гагаріна зі сторони залізнодорожнього переїзду в напрямку ринку «Краснодонців» рухався автомобіль і він зупинився та пропустив його. Перебуваючи безпосередньо на перехресті мав намір продовжити рух, але побачив, що зі сторони ринку «Краснодонців» у його сторону наближається автомобіль і тому вжив заходів щодо зупинки свого автомобіля натиснувши на гальма. Гр. ОСОБА_2 додав, що розпочавши рух від світлофора до місця зіткнення пройшло близько 6-7 секунд, а відстань яку він проїхав близько 25 метрів. Оглядовість на даному перехресті була без будь-яких обмежень, які заважали б виконати маневр повороту ліворуч. З метою отримання інформації про режим роботи світлофорних об`єктів встановлених на перехресті вул. Верещагіна - Гагаріна в м. Ужгород на адресу КП «КШЕП» неодноразово направлялись запити, однак запитувана інформація до УПП не надійшла.

При цьому, в судовому засіданні 18.06.2020 року ОСОБА_1 та його захисник відмовились від клопотання про призначення експертизи та повернення матеріалів справи до УПП. Підтримали свої доводи про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , просили закрити провадження з цих підстав.

Жодних інших клопотань від учасників справи в судовому засіданні не надходило.

Згідно роз`яснень, викладених в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП означає закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. Однак разом з цим, сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними в ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, в лише після цього закриває провадження у справі.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Аналізуючи докази, що містяться в справі, вивчивши протокол про адміністративне правопорушення серії серії АП2 № 469648 від 03.02.2016, де зазначені обставини вчинення правопорушення та їх правова кваліфікація, а також зазначений протокол складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП; схемою до протоколу місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 03.02.2016; письмовими поясненнями ОСОБА_8 від 03.02.2016; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 03.02.2016; письмовими поясненнями від 03.02.2016 року ОСОБА_1 , рапортом працівника поліції від 03.02.2016; доданими фотоматеріалами з місця події; та іншими доданими до матеріалів справи та дослідженими під час судового засідання доказами, суд дійшов такого висновку.

За змістом п.п. 1.4 та 1.5 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно положень п. 1.10 Правил дорожнього руху , дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Згідно п.п. 8.1 Правил дорожнього руху України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожній знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорі, а також регулювальника.

Відповідно до пункту 8.7 ПДР України, світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.

На рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів може встановлюватися табличка білого кольору із нанесеною на ній стрілкою зеленого кольору.

Відповідно до пункту 8.7.3 «е» ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно п. 2.3. б. ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ст.124 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається зі схеми дорожньо-транспортної пригоди, підписаними обома учасниками ДТП, показань учасників ДТП, з характеру отриманих транспортними засобами пошкоджень, зафіксованих в протоколі огляду місця ДТП, та наданими фотознімками зіткнення автомобілів відбулось на смузі руху водія TOYOTA Land Cruser н.з. НОМЕР_2 та в даному випадку, саме водій ОСОБА_1 повинен був дотримуватися правил ПДД а саме п. 8.7.3 «е», щодо заборони руху на червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали.

Зазначена схема підписана уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення.

Крім того, зі схеми місця ДТП, достеменно встановлено, що автомобіль TOYOTA Land Cruser н.з. НОМЕР_2 , подолав значно більшу частину перетину проїзної частини від світлофора до місця зіткнення.

Судом враховується, що учасниками провадження не було надано для дослідження жодних офіційних відомостей щодо режиму руху світлофорного об`єкту на перехрестя, де сталася ДТП. Клопотань про витребування таких документів не надходило. Доданий відео файл про роботу світлофору на перехресті, відзнятий 28.05.2016, тобто через три місяці після події.

До пояснень водія ОСОБА_1 та його захисника, які були викладені в письмових поясненнях та в судовому засіданні, що автомобіль «TOYOTA Land Cruser», рухався на червоний забороняючий колір світлофора, а водій ОСОБА_1 рухався на зелений сигнал світлофора суд відноситься критично, оскільки дане твердження спростовується наявними в матеріалах справи доказах, в об`єктивність яких сумнівів не викликає.

В складеному протоколі ОСОБА_1 не виказував заперечень з приводу проїзду на червоний сигнал світлофору, у власноруч написаних поясненнях, які він давав зразу ж після дорожньо-транспортної пригоди, вказував, виключно на те, що раптово побачив виїжджаючий транспортний засіб на невеликій швидкості, та намагаючись уникнути зіткнення гальмував та змінював напрямок руху свого автомобіля вліво, а водій іншого транспортного засобу з метою уникнути зіткнення нічого не робив. Жодних пояснень стосовно проїзду на зелений або заперечень про проїзд такого перехрестя на червоний сигнал світлофору ОСОБА_1 не надавав.

Суд критично оцінює показання ОСОБА_1 наданими в суді про відсутність в його діях складу правопорушення, оскільки такі його твердження суперечать сукупності досліджених судом доказів, та спростовуються також показаннями допитаних судом свідків, спростовуються вищевказаними зібраними по справі доказами, які є належними і допустимими, узгоджуються між собою та відповідають встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи.

Суд критично оцінює та не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_5 , що ОСОБА_1 рухався на зелений сигнал світлофора, оскільки показання цього свідка суперечать показанням свідка ОСОБА_4 , поясненням потерпілого, а також іншим матеріалам справи. Також суд зауважує, що свідок вказував, що перебувала на задньому сидінні автомобіля Ніссан в момент дорожньо-транспортної пригоди, та на думку свідка, причиною зіткнення стало те, що автомобіль TOYOTA міг трохи пригальмувати та водій не дивився в сторону свого напрямку руху.

Доводи щодо порушення потерпілим п. 16 Правил дорожнього руху України не заслуговують на увагу, так як в даному випадку розглядається протокол про адміністративне правопорушення та порушення ПДД саме відносно водія ОСОБА_1 , який порушив вимоги п. 8.7.3(е) ПДР України. Крім того, відносно іншого водія, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Інших доказів відсутності вини ОСОБА_1 , у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, останнім надано не було та не зазначено.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В той же час, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає до закриття у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Таким чином, проаналізувавши та вивчивши надані на дослідження матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення сторін, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 , вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого передбаченого ст.124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, разом з тим, провадження у справі щодо останнього слід закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки з незалежних від суду причин на момент розгляду справи судом закінчились строки притягнення до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду даного адміністративного матеріалу суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09.01.2013 у справі «Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Щодо окремих доводів сторін, які не відображені у мотивувальній частині даної постанови та, на переконання суду, не впливають на суть прийнятого рішення, слід зазначити, що ЄСПЛ вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Керуючись ст.ст. 38, 124, 245, 247, 283-285, 287-291 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи трьохмісячного строку для накладення адміністративного стягнення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош