Справа № 951/262/20
Справа № 3/951/213/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року суддя Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О.Б., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

29.03.2020 року о 16:45 год. за адресою с.Вівся вул.Центральна Козівського району гр. ОСОБА_1 будучи особою, що підписала інформовану згоду на самоізоляцію, покинув межі самоізоляції, які були вказані в згоді, чим порушив вимоги постанови головного ДСЛУ МОЗ від 21 березня 2020 року №2 та ст.20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, пояснивши, що 29.03.2020 року пішов до магазину, щоб купити антисептик.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» самоізоляція - перебування особи, стосовно якої є обґрунтовані підстави щодо ризику інфікування або поширення нею інфекційної хвороби, у визначеному нею місці (приміщенні) з метою дотримання протиепідемічних заходів на основі зобов`язання особи.

Так, п.п.17 п.2 Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами та доповненнями) заборонено до 22 травня 2020 року самовільно залишати місця обсервації (ізоляції).

Пунктом 2 постанови Головного державного санітарного лікаря України від 21.03.2020 року №2 «Про запобігання подальшого занесення на територію України випадків коронавірусної хвороби (COVID-19)» встановлено, що інформаційна згода підписується у двох примірниках особами, які здійснюють перетин державного кордону та щодо яких є підстави вважати, що вони були в контакті з особою, якій встановлено діагноз (або підозру) коронавірусної хвороби (COVID-19), а також в інших випадках, необхідних для здійснення протиепідемічних заходів.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вина особи, що притягається до адміністративної відповідальностіу вчиненні адміністративногоправопорушення стверджується обставинами зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №175649 від 29.03.2020 року, рапортом ст. інспектора чергового СРПП №2 Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області Сидорука Р.Б. від 29.03.2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 29.03.2020 року, копією інформаційної згоди особи на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів від 28.03.2020 року, копіями сторінок із закордонного паспорта, в тому числі з відміткою перетину кордону.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП доведена повністю.

Відповідно до положень ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відтак, суд дійшов до висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу, що буде згідно ст.23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи на яку накладено адміністративне стягнення стягується судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 44-3, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок) на користь держави.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя О.Б.Гриновець