ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2020 Справа №607/4738/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицак Р.М., розглянувши матеріали, що надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 312407 від 05 березня 2020 року водій ОСОБА_1 05 березня 2020 року о 22 год. 57 хв., по вул. 15 Квітня, 2А в м. Тернополі керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням газоаналізатора «Alcotest» 6810 № ARВЕ-0422 (повірка дійсна до 18.06.2020 року) в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . На табло приладу висвітлило результат 1,47 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи повідомленим про розгляд судом справи о 09 год. 00 хв. 03 червня 2020 року, в судове засідання не з`явився з невідомих на те суду причин, заяви про відкладення розгляду справи не подав. Тому на підставі ст.268 КУпАП, справа розглянута у відсутності правопорушника.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно п.п. 2, 3, 4 Розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015р. № 1452/735 (далі-Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Інструкції, також передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення, яка згідно із наданим статтею 9 КУпАП визначенням адміністративного правопорушення є його обов`язковою складовою.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ч.1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року, із змінами внесеними згідно Постанови Верховного Суду №18 від 19.12.2008року, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме:

- відомостями зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 31207 від 05 березня 2020 року;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване у неавтоматичному режимі серії ДП18 №650450 від 05 березня 2020 року складеною за ч.1 ст.121 - керування водієм у темну пору доби транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.;

- роздруківкою результатів тестування на алкоголь проведеного 05 березня 2020 року о 23 год. 15 хв. за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest» 6810 № ARВЕ-0422 (повірка дійсна до 18.06.2020 року), згідно якого вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 1,47 ‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно якого результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння становить 1,47 ‰. Останній з результатами огляду погодився про що свідчить його підпис у акті;

- відеозаписом із нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора автомобіля патрульних поліції, на якому зафіксовано, що працівниками патрульної поліції було здійснено зупинку транспортного засобу марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , у зв`язку із порушенням водієм ПДР України. Після зупинки вказаного транспортного засобу встановлено, що ним керував ОСОБА_1 . Останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, на що він погодився. Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного пристрою газоаналізатора «Alcotest» 6810 № ARВЕ-0422 результат огляду становив 1,47 ‰. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 з результатами огляду погодився та проїхати до медичного закладу відмовився;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 05 березня 2020 року згідно яких вони були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 . В їх присутності вказаний водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного пристрою «Alcotest» 6810 № ARВЕ-0422 (повірка дійсна до 18.06.2020 року) на табло якого висвітило результат 1,47 ‰, з яким останній погодився;

Згідно довідки виданої Управлінням патрульної поліції у Тернопільській області від 11 березня 2020 року ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Оцінивши зібрані у справі докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Призначаючи адміністративне стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь вини, суд приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі (600) шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяР. М. Грицак