Номер провадження: 33/813/969/20
Номер справи місцевого суду: 522/8273/20
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Прібилов В. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Прібилов В.М.,

за участю: секретаря судового засідання Стоянової Л.І.

представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Нєдова О.С.,

розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Домущі В.С. на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 09.07.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.07.2020 року:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одружений, тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Згідно постанови, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №644443 від 18.05.2020 року встановлено, що 18.05.2020 року приблизно 0 13.00 год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , чинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє психологічне та фізичне насильство, а саме: словесно ображав, морально принижував, розпускав руки, що може призвести до погіршення психологічного стану заявниці, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На дану постанову представник ОСОБА_1 адвокат Домущі В.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 09.07.2020 року та закрити провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх вимог щодо скасування постанови зазначає, що:

-суд першої інстанції не прийняв до уваги заяву ОСОБА_2 про закриття справи в порядку ст.284 КУпАП за відсутності події та складу правопорушення;

-не надано оцінки наявним у матеріалах справи 3 відеофайлам, які підтверджують обставини відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення;

-факт того, що ОСОБА_1 забрав телефон ОСОБА_2 н е підтверджений наявними у матеріалах справи доказами;

-відсутні докази щодо обстеження потерпілої лікарем психіатром, не зазначено, яка саме шкода психічному здоров`ю потерпілої могла бути спричинена.

При цьому представник послався на звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів з заявою щодо неправомірних дій ОСОБА_2 .

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Нєдова О.С., який підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Домущі В.С. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

При розгляді справи суддею суду першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об`єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка.

Керуючись законом, суддя суду першої інстанції прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №644443 від 18.05.2020 року, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.05.2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 18.05.2020 року та відеозаписом.

Так, в своїх поясненнях, наданих апеляційному суду, представник ОСОБА_1 адвокат Нєдовим О.С., пояснив, що ОСОБА_1 перебував у себе вдома, до нього прийшла його дружина ОСОБА_2 . У них виникла сварка у зв`язку з суперечностями щодо утримання ОСОБА_2 та їх дитини. ОСОБА_1 викликав працівників поліції, якими було складено два протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . ОСОБА_3 в своїй заяві зазначила адресу, де мало місце правопорушення, за цією адресою мешкає ОСОБА_1 , а квартира належить його матері.

Однак, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Нєдова О.С., а також доводи апеляційної скарги на користь невинуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, спростовуються доказами, які є в матеріалах справи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» від 15.11.2001 р. № 2789-III насильство в сім`ї будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії АПР18 №644443 від 18.05.2020 року, 18.05.2020 року приблизно 0 13.00 год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , чинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє психологічне та фізичне насильство, а саме: словесно ображав, морально принижував, розпускав руки, що може призвести до погіршення психологічного стану заявниці, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , матеріали справи містять письмову заяву ОСОБА_2 від 18.05.2020 року, з якої вбачається, що 18.05.2020 року біля 13.00 год. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , між нею та її чоловіком ОСОБА_1 сталася сварка на побутовому ґрунті, в ході якого зі сторони її чоловіка було надано в черговий раз фізичне та психологічне насильство. В поясненнях зазначено, що 19.02.2020 року нею вже надавалася заява про порушення кримінальної справи зі зняттям побоїв та викликом швидкої. Ситуація повторилася, ОСОБА_1 розірвав ланцюжок з хрестиком та забрав її телефон, щоб вона не мала змоги подзвонити своєму брату та попросити захисту. Також зазначено, що агресія та рукоприкладство продовжується на протязі трьох років. Сусіди раніше викликали поліцію відносно ОСОБА_1 , який регулярно влаштовує сварки. Після того, як ОСОБА_1 відібрав телефон, ображав її, взяв свій телефон, та знущаючись над нею, почав записувати, потім виключав його та дражнив. В неї на руках синці. Після того, як вона сказала, що викликає поліцію та зніме побої, він сам викликав поліцію, ніби то вона його била.

З наявного в матеріалах справи відеозапису, який наданий представником ОСОБА_1 адвокатом Домущі В.С. вбачається, що ОСОБА_2 та дитина перебувають в квартирі в домашньому одязі, що вказує на проживання в цій квартирі. При цьому зазначений відеозапис свідчить про те, що ОСОБА_1 провокував свою дружину ОСОБА_2 , забравши її телефон, та знімаючи її в емоційному стані, який був викликаний саме діями ОСОБА_1 . Крім цього, ОСОБА_1 неодноразово відштовхував дружину від себе та вона впала на диван. ОСОБА_2 вимагала повернути належний їй мобільний телефон. Поведінка ОСОБА_1 не свідчила про уникнення від сварки, а навпаки вбачається провокування цієї сварки.

Таким чином є доведеним факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, навіть з огляду на наявність заяви ОСОБА_2 про закриття справи за відсутності події та складу правопорушення, яка надійшла на електронну адресу районного суду 08.07.2020 року, яка з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів не спростовує факт вчинення правопорушення, яке має реальні ознаки домашнього насильства. Наявність такої заяви могла слугувати відповідним обґрунтуванням при призначенні виду та розміру адміністративного стягнення.

Водночас апеляційний суд вважає доводи представника ОСОБА_1 адвоката Нєдова О.С. про те, що судом першої інстанції проведено розгляд справи без участі ОСОБА_1 , необґрунтованими, оскільки про слухання справи ОСОБА_1 та його представник адвокат Домущі В.С. були належним чином сповіщений, будь яких заяв про відкладення справи не надходило.

З цих підстав суд визнав участь ОСОБА_1 в судовому засіданні не обов`язковою та розглянув справу без його участі.

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Таким чином, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані суддею суду першої інстанції за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Суддя суду першої інстанції, враховуючи положення ст. ст. 33, 34 КУпАП, призначив ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі 170 гривень, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин суддя апеляційного суду приходить до висновку, що постанова судді суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування або зміни не встановлено, в зв`язку з чим, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Домущі В.С. не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Домущі В.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.07.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.М. Прібилов