Провадження № 3/331/872/2020
Єдиний унікальний номер № 331/4919975/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Стратій Є.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, сімейний стан неодружений, працевлаштованого на посаді оператора ТОВ «Росторгнафта», державна реєстрація місця проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ),

-до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя перебуває адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 421034 від 12 травня 2020 року, водій ОСОБА_1 , 12 травня 2019 року, о 18 годині 40 хвилин, навпроти будинку № 17 по вулиці Земського лікаря Лукашевича у місті Запоріжжі, керував транспортним засобом «HONDA VOCAL», перебуваючи з явними ознаками наркотичного сп`яніння (ознаки наркотичного сп`яніння в протоколі не вказано). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку в КНП «ОКЗ НПД» ЗОР у лікаря-нарколога відмовився у присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом залишення транспортного засобу на паркувальному майданчику.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху України.

Так, дії особи кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Присутній при розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив суду, що наркотичні засоби він не вживає взагалі так само як і 12 травня 2020 року, о 18 годині 40 хвилин, коли він керував скутером та був зупинений працівниками поліції. Працівники поліції, не пояснюючи, з яких підстав, запропонували йому проїхати для проходження медичного огляду, на що ОСОБА_1 попросив працівників поліції пояснити йому та свідкам, які були поруч (перехожі), чому йому пропонують пройти медичний огляд, на що зрозумілу відповідь ОСОБА_1 не отримав. Співробітники поліції почали складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Коли співробітники поліції запропонували свідкам: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підписати свої пояснення, останні відволалися від підпису, оскільки вважали, що ОСОБА_1 був в нормальному, адекватному стані та ознаків наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 не було. Однак, після вмовлянь, тиску з боку працівників поліції, через деякий час, свідки поставили підписи під своїми письмовими поясненнями, які складали працівники поліції.

ОСОБА_1 надав суду відеозапис, який він зробив у період складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення- особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч. 4 п. 2 листа Верховного Суду 370/0/158-20 від 03.07.2020 року, до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, має бути застосовано закон, що діяв під час і місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч. 3 п. 5 листа Верховного Суду 370/0/158-20 від 03.07.2020 року, суди мають здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які було вчинено до 01 липня 2020 року, відповідно до цієї статті у редакції, чинній на час вчинення таких діянь.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 421034 від 12 травня 2020 року, довідку старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції К.Потяко, витяг з архіву порушень ПДР України, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 12 травня 2020 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 12 травня 2020 року, з яких, окрім іншого встановлено: «Зі змістом протоколу ознайомлений, але від підпису відмовляюсь», письмові пояснення ОСОБА_3 від 12 травня 2020 року, з яких, окрім іншого встановлено: «Зі змістом протоколу згідна, але від підпису відмовляюсь», рапорт поліцейського взводу № 1, роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Запорізькій області молодшого лейтенанта поліції В.Островського від 12травня 2020 року, переглянувши відеозапис з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, з якого неможливо встановити факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , переглянувши відеозапис, наданий ОСОБА_1 , з якого встановлено, що співробітники поліції вмовляють свідків зробити свої підписи під письмовими поясненнями, що є тиском на свідків, суддя дійшла наступних висновків:

В протоколі про адміністративне правопорушення не вказано ознак наркотичного сп`яніння, за якими співробітники поліції зробили висновки про наявність ознак стану наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Судом були переглянуті відеозаписи з нагрудних камер працівників патрульної поліції з міста події, які містяться на диску, долученому як доказ до матеріалів справи, однак на даному даний відеозапису відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

ОСОБА_1 інкримінується відмова особи, яка керувала транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Предметом доказування винуватості особи за даним складом правопорушення є факт керування транспортним засобом та факт відмови особи від проведення огляду на стан сп`яніння.

Обов`язковою ознакою складу цього адміністративного правопорушення є факт керування особою транспортним засобом.

Як вбачається з наданого відеозапису, достовірно можна встановити, що співробітники поліції складають протокол про адміністративне правопорушення, однак ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , не видно, через що суд позбавлений можливості зробити висновок про особу, яка: 1). керувала транспортним засобом, 2). з ознаками наркотичного сп`яніння «поза розумним сумнівом», відповідно вищевказаний відеозапис не можна вважати належним доказом по справі.

З наданого ОСОБА_1 відеозапису, встановлено, що співробітники поліції наполягають на тому, щоб свідки підписали письмові пояснення, що є тиском на свідків.

Перелічені обставини в сукупності вказують на наявність сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення забезпечення публічного порядку та безпеки може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах автоматичну фото - та відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з автоматичної фото - та відеотехніки, що знаходиться у чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання ПДР.

Відповідно до вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Виходячи положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Оцінюючи надані суду докази у їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення « за відсутності розумних підстав для Сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини та адміністративні правопорушення на транспорті» містяться роз`яснення, що під керуванням слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспортного засобу.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке інкримінується йому, не знайшов підтвердження матеріалами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, а, враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, як передбачено ч. 3 ст. 62 Конституції України, це дає підстави дійти висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, дійшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наявності підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 8, ст. 62 Конституції України, ст. ст. 9, 10, 130, 245, 247, 251, 266, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. - закрити на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому частиною 5 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: Є.В. Стратій