Справа № 390/179/20
Провадження № 3/390/102/20
Об`єднано з провадженням № 3/390103/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2020 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої - судді Бойко І.А.,

при секретарі Шматковій А.І.,

за участю захисника Іванова В.І.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, що надійшли з Кропивницького РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії АПР18: № 315303 від 16.01.2020 року та № 315304 від 20.01.2020 року ОСОБА_1 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, 16.01.2020 року о 01.30 год. та 17.01.2020 року о 21.30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив конфліктну ситуацію з матір`ю, в ході якої ображав її нецензурною лайкою, тим самим вчинив домашнє насильство психологічного характеру повторно протягом року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, місце і час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової кореспонденції за місцем проживання та відкритим доступом до інформації щодо судового засідання по справі. Клопотань про відкладення розгляду справи, чи письмових пояснень щодо суті справи, нею не подано.

Згідно ст.268 КУпАП справа розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

В судовому засіданні 06.03.2020 року ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що він зареєстрований та проживає в будинку своєї матері ОСОБА_2 , яка також там проживає. Разом з ними також проживають: вітчим, два брата та сестра. В сім`ї матері, в якій він проживає, з ним склались неприязні відносини, які виявляються в тому, що маючи ключі від будинку, в якому проживає, він не може до нього потрапити, оскільки вітчим та мати не впускають його в будинок, а коли йому вдається потрапити додому, вони своєю поведінкою демонструють вкрай негативне ставлення до нього. Внаслідок подібних подій, періодично викликалась поліція, за скаргами членів сім`ї і відносно нього складались адміністративні протоколи. Тиск з боку родичів на нього відбувався неодноразово. Так, всередині січня 2020 року виникли подібні конфліктні ситуації між ним з матір`ю і вітчимом, під час якої вони його виштовхували з будинку та завдали тілесні ушкодження, у відповідь він насильства ні фізичного, ні психологічного відносно членів сім`ї не чинив та не оскаржував протиправну поведінку на свою адресу.

Захисник Шмідта А.М. підтримав позицію свого захисника та пояснив, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 перебував в розгубленому і пригніченому стані, тому визнав свою провину, і не надав значення наслідкам свого неправильного рішення. Після розгляду справи судом першої інстанції він звернувся за правовою допомогою та надав відповідні пояснення по обставинам справи в апеляційному суді, яким надана належна правова оцінка.

В своїх письмових запереченнях на вищевказані протоколи захисник зазначив, що його підзахисний не допускав і не міг допускати грубих висловлювань на адресу своєї матері ОСОБА_2 . На даний час між ними склались неприязні відносини через намагання ОСОБА_2 виселити його з житлового приміщення та зняти з реєстрації за вищевказаною адресою в судовому порядку, для чого вона здійснює виклики поліції з метою складення адміністративних протоколів про адміністративні правопорушення. Крім того, захисник зазначив, що ч.2 ст.173-2 КУпАП, за якою відносно ОСОБА_1 складені протоколи, передбачає, що дії, визначені ст.173-2 цього кодексу, повинні бути вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Проте, ОСОБА_1 не було піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.173 КУпАП, так як Кропивницьким апеляційним судом постановою від 06.03.2020 року, скасовано постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14.01.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та провадження у справі закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. З урахуванням наведеного просить закрити провадження у даній справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

В судове засідання, призначене на 20.05.2020 року, ОСОБА_1 не з`явився. У зв`язку із належним його повідомленням часу, дня та місця проведення судового засідання за відсутності повідомлень про причини своєї неявки судом винесено постанову про його примусовий привід в судове засідання на 05.06.2020 року.

В судове засідання 05.06.2020 року ОСОБА_1 приводом не доставлений, з наданого рапорту ДОП Кропивницького РВП Кропивницького ГУНП в Кіровоградській області вбачається, що виконати привід не представилось можливим, оскільки ОСОБА_1 знаходиться в реабілітаційному центрі в м.Олександрія Кіровоградської області, на підтвердження чого надано довідку № 15 від 01.06.2020 року, видану директором Благодійного центру соціальної реабілітації осіб залежних від наркоманії та алкоголізму «Ковчег». У зв`язку з чим розгляд справи призначено на 03.07.2020 року.

В судове засідання, призначене на 03.07.2020 року, ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про місце, дату і час розгляду справи у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення судового засідання від нього до суду не надходило.

У відповідності до вимог закону, ОСОБА_1 , як особі яка притягається до адміністративної відповідальності, забезпечено участь у розгляді даної справи: ним надані особисті пояснення суду щодо обставин справи, він скористався юридичною допомогою адвоката, який здійснював відповідні процесуальні дії в інтересах ОСОБА_1 на професійній основі, зокрема надав усні та письмові пояснення суду, заявляв клопотання про витребування доказів, ознайомлювався зі справою.

У зв`язку з тим, що як особа, яка притягається до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 надав суду свої доводи та міркування щодо обставин справи, потерпіла ОСОБА_2 таким правом не скористалась, за відсутності обмежень в реалізації такого права, суд вважає, що у розгляді справи дотримано принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами, який вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (рішення ЄСПЛ у справах «Домбо ОСОБА_6 проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands) від 27.10.1993, заява № 14448/88, п.33); «Анкерль проти Швейцарії» (Ankerl v. Switzerland) від 23.10.1996 р., заява № 17748/91, п.38). Важливі процесуальні гарантії, у світлі обставин справи, були дотримані, згідно вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому суд вважає можливим розгляд справи завершити у даному судовому засіданні.

Проаналізувавши всі надані суду по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До протоколів про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, складених відносно ОСОБА_1 , надано рапорт дільничного інспектора поліції щодо звернення ОСОБА_2 про домашнє насильство з боку її сина - ОСОБА_1 , заява та пояснення потерпілої, в яких вона просить притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за, те, що останній 16 та 17 січня 2020 року вчинив з нею сварки. В письмових поясненнях свідка ОСОБА_3 останній зазначив, що його пасинок ОСОБА_1 16 та 17.01.2020 року затіяв сварку з ОСОБА_2 .

В письмових поясненнях самого ОСОБА_1 останній заперечував свою вину, зазначив, що його обмовляють.

Згідно довідки Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 40 від 16.01.2020 року усних та письмових заяв негативного характеру на ОСОБА_1 від мешканців села в сільську раду не надходило.

Надаючи оцінку дослідженим вище письмовим доказам в сукупності з урахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд виходить з приписів диспозиції ст.173-2 КУпАП, згідно якої вчинення домашнього насильства - це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.2 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати в тому числі, чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ст.1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Натомість, з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що в ході складання протоколів можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілій ОСОБА_2 встановлена не була.

З огляду на наведене, сам лише факт існування конфліктної ситуації між учасниками справи ОСОБА_2 та її сином ОСОБА_1 не може свідчити про вчинення психологічного насильства, в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Крім того, суд зазначає, що положенням ч.2 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені ч.1 цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Тобто, обов`язковою кваліфікуючою ознакою об`єктивної сторони даного виду адміністративного правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП, є його вчинення повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно приписів ст.ст.33, 221, КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП здійснюють судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів. На території Кропивницького району Кіровоградської області розгляд таких справ віднесено до компетенції Кіровоградського районного суду Кіровоградської області.

На підтвердження вини ОСОБА_1 суду, крім вищевказаних доказів, до протоколів про адміністративні правопорушення долучені копії постанови Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14.01.2020 року у справі № 390/83/20, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, і призначено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Однак, постановою Кропивницького апеляційного суду від 06.03.2020 року постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14.01.2020 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП скасовано та провадження у справі закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд не враховує постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14.01.2020 року у справі № 390/83/20, як доказ притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП і накладення на нього відповідного адміністративного стягнення.

Інших доказів повторного вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 протягом року після накладення на нього адміністративного стягнення за аналогічний проступок під час розгляду даної справи суду не надано.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі Ушаков та Ушакова проти України від 18 червня 2015 року суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі конвенції не у всіх справах неухильно застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження). У випадку, коли вся чи значна частина інформації щодо подій, про якій йдеться, відомо виключно органам влади, тягар доведення можна вважати покладеним на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення в аспекті ст.3 конвенції.

Відповідно до ч.2ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст.255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому вст.62 Конституції України.

Відповідно дост.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України» від 30.10.2014 року (заява №17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин суд вважає, що суду не надано належних, допустимих і беззаперечних доказів вчинення психологічного насильства з боку ОСОБА_1 , спрямованого 16 та 17 січня 2020 року проти ОСОБА_2 , вчиненого повторно протягом року, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, що відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, є підставою для закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 268, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.А.Бойко