Справа №469/123/20
Провадження № 33/812/157/20
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 травня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання - Лівшенком О.С.,

за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Федоринського В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову, яку ухвалив Березанський районний суд Миколаївської області під головуванням судді Гапоненко Н.О. у приміщенні цього суду 16 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №297679 від 08 лютого 2020 року вбачається, що 08 лютого 2020 року о 06.50 год. по вул. Чкалова, 110 у м. Миколаєві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мерседес-Бенц Е220СDІ», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі у присутності двох свідків відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №297939 від 08 лютого 2020 року вбачається, що 08 лютого 2020 року о 04.52 год. по вул. Садова, 29А у м.Миколаєві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мерседес-Бенц Е220СDІ», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та огляду в медичному закладі у присутності двох свідків відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №286673 від 08 лютого 2020 року вбачається, що 08 лютого 2020 року о 20.35 год. на 119 км. автодороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мерседес-Бенц Е220СDІ», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови), на місці зупинки в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою продуття технічного приладу газоаналізатора алкотестер драгер, а також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі в установленому законом порядку, своїми діями порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановами судді Березанського районного суду Миколаївської області від 04 березня 2020 року справи № 469/123/20 (3/469/88/20) та № 469/124/20 (3/469/89/20), а також справи № 469/123/20 (3/469/88/20) та № 469/125/20 (3/469/90/20) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП об`єднані в одне провадження.

У судові засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 неодноразово не з`явився, 18 березня 2020 року надав заяву про відкладення розгляду справи до закінчення карантину, упровадженого на території України, яка була частково задоволена судом та судове засідання двічі відкладалось, до судового засідання, призначеного на 16 квітня 2020 року, надав довідку про перебування на лікуванні на денному стаціонарі Березанської ЦРЛ від 14 квітня 2020 року, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся судом.

Захисник Вороненко Т.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 згідно з ордером №1012731, у судові засідання не з`явилась, надала до суду заяву від 02 квітня 2020 року про відкладення розгляду справи до закінчення карантину, яка була частково задоволена з відкладенням справи до 16 квітня 2020 року, та заяву від 15 квітня 2020 року про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою ОСОБА_1 та зайнятістю захисника у іншому судовому засіданні.

Постановою судді Березанського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2020 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, оскільки вимогам законності вона не відповідає, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення ним жодного із складів правопорушення, передбаченого цією статтею. Серед підстав закриття також зазначає закінчення на момент розгляду справи у суді апеляційної інстанції строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Апелянт вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що до теперішнього часу ОСОБА_1 не ознайомлений зі складеними протоколами стосовно нього, свідки, пояснення яких знаходяться в матеріалах справи, жодного разу до суду не викликались та не з`являлись, а тому судом першої інстанції порушені вимоги ст. 251 КУпАП щодо оцінки доказів. Крім того зазначає, що він наполягав на проведенні огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. До того ж, суд першої інстанції не повідомляв ОСОБА_1 про розгляд справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився. З урахуванням належного повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання, клопотання його захисника Федоринського В.М. про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , положень статті 294 КУпАП суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність останнього.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Федоринського В.М., який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суддя дійшов висновку, що 08 лютого 2020 року ОСОБА_1 , за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення серії БД №286673 від 08 лютого 2020 року (а.с.1), БД №297939 від 08 лютого 2020 року (а.с.15), БД №297679 від 08 лютого 2020 року (а.с.27), керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, а досліджені у судовому засіданні докази (дані протоколів про адміністративне правопорушення, пояснення працівника поліції, дані відеозапису та пояснення свідків) не суперечать, а навпаки доповнюють один одного і є переконливими та підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України; наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Згідно пункту 2.9-А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі - Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил).

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівників поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги містить Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція)

Згідно з п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі - Порядок) у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №297939 від 08 лютого 2020 року, що 08 лютого 2020 року о 04.52 год. по вул. Садова, 29-А у м. Миколаєві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мерседес-Бенц Е220СDІ», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та огляду в медичному закладі у присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ). відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №297679 від 08 лютого 2020 року, що 08 лютого 2020 року о 06.50 год. по вул. Чкалова, 110 у м. Миколаєві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мерседес-Бенц Е220СDІ», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі у присутності двох свідків відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також підтверджують вказані у протоколі обставини.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №286673 від 08 лютого 2020 року зазначено, що 08 лютого 2020 року о 20.35 год. на 119 км. автодороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мерседес-Бенц Е220СDІ», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови), на місці зупинки в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою продуття технічного приладу газоаналізатора алкотестер драгер, а також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі в установленому законом порядку у присутності двох свідків ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ), тобто своїми діями порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Отже, дані протоколів про адміністративне правопорушення, які відповідають вимогам статей 254, 255, 256, складені (кожний) у присутності двох свідків, а також дані щодо скоєного ОСОБА_1 правопорушення, які містяться у письмових пояснення вказаних у протоколах свідків, відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції узгоджуються щодо фактичних обставин, зокрема, щодо роз`яснення обов`язку ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння та відмову останнього від проходження такого огляду у присутності двох свідків.

Таким чином, сукупністю проаналізованих доказів підтверджено, що ОСОБА_1 було порушено п. 2.5 Правил, тобто скоєно правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За такого доводи апеляційної скарги щодо помилкового встановлення судом обставин адміністративного правопорушення та про недотримання працівниками поліції під час складання протоколу вимог закону не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги, про те що працівники поліції відмовили йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікаря закладу охорони здоров`я, що в свою чергу призвело до порушення його прав, є безпідставними, та спростовуються відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що в присутності двох свідків працівники поліції декілька раз запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», або пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що останній відповів категоричною відмовою. Тобто працівники патрульної поліції зафіксували у встановленому законом порядку відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також роз`яснили наслідки складання адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, який буде скеровано до суду для прийняття рішення про позбавлення особи права керування автомобілем. З відеозаписів також видно, що у ОСОБА_1 були явні об`єктивні ознаки алкогольного сп`яніння.

Посилання в скарзі на те, що у поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначено про те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння не відповідають змісту цих пояснень (а.с. 17-18), в яких зазначено про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, але не про стан такого сп`яніння. Щодо того, що вказані свідки до суду не викликались, то факт фіксації правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення у присутності вказаних свідків, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, ОСОБА_1 не заперечується і підтверджується їхніми підписами у протоколі від 08 лютого 2020 року.

Крім того, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що про розгляд справи він не був повідомлений спростовується наявними у справі доказами. Так, в суді першої інстанції справа до розгляду призначалась неодноразово: на 06 квітня 2020 року та на 16 квітня 2020 року. Про повідомлення ОСОБА_1 щодо розгляду справи 16 квітня 2020 року свідчить розписка про одержання судової повістки його захисника - адвоката Вороненко Т.М. (а.с. 68). В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав довідку про проходження лікування у денному стаціонарі (а.с.66). Його захисник подала заяву про відкладення розгляду справи через хворобу ОСОБА_1 та участь адвоката в іншому судовому процесі. Судом справа розглянута у відсутності ОСОБА_1 .

Судом апеляційної інстанції поновлено право апелянта ОСОБА_1 на участь при розгляді справи про адміністративне правопорушення, але у призначені судові засідання він двічі 14 травня 2020 року та 18 травня 2020 року не з`явився, доказів поважності неявки не надав, згідно клопотання його захисника у судовому засіданні 18 травня 2020 року просив розглянути справу без нього, у розгляді справи брав участь його захисник, а тому постанова суду першої інстанції з підстав, що ОСОБА_1 не брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки, його відсутність в суді першої інстанції або ж його присутність в суді апеляційної інстанції не вплинула на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо апелянта.

Щодо посилань адвоката Федоринського В.М. в суді апеляційної інстанції про недотримання працівниками поліції вимог закону щодо роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених статтею 268 КУпАП під час складання протоколу, то вони спростовуються змістом протоколів про адміністративне правопорушення, в яких зазначено про роз`яснення особі його прав, а також даними відеозаписів з відеорегістраторів поліцейських, які підтверджують роз`яснення ОСОБА_1 08 лютого 2020 року його прав, передбачених статтею 63 Конституції України та 268 КУпАП безпосередньо перед складанням протоколів про адміністративні правопорушення.

Також згідно даних відеозаписів з відеорегістраторів поліцейських під час зупинки працівниками поліції 08 лютого 2020 року о 04.52 год., о 06.50 год. та о 20.35 год. автомобілю «Мерседес-Бенц Е220СDІ», державний номер НОМЕР_1 , саме ОСОБА_1 управляв цим транспортним засобом, що спростовує заперечення цього факту захисником в суді апеляційної інстанції.

Щодо закриття провадження у справі через сплив на момент розгляду справи в апеляційному суді строків накладення адміністративного стягнення. Оскільки на день ухвалення постанови суду, 16 квітня 2020 року, передбачені частиною 2 статті 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення не закінчились, відсутні передбачені пунктом 7 статті 247 КУпАП закриття провадження у даній справі.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в ході розгляду провадження в суді апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови судді, суд апеляційної інстанції не знаходить.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, повно з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, дав належну оцінку доказам, які зібрані у встановленому законом порядку та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Тому підстав для скасування постанови Березанського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити безе задоволення, а постанову судді Березанського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М. Базовкіна