Провадження № 3/521/9309/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року місто Одеса

Cуддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.02.2013 року, адреса проживання: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

01.10.2020 року о 09 год. 20 хв., в місті Одесі, по вул. Просьолочна, навпроти буд. 10 А,водій керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Vito 115 CDI, номерний знак НОМЕР_2 ,став учасником ДТП та місце пригоди залишив, особу встановлено 22.10.2020 року, чим порушив вимоги п. 2.10 А Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом співробітниками УПП в Одеській області ДПП відносно водія складено протокол, серії ДПР18 № 295674, від 22.10.2020 року, про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Вина водія підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 № 295674, від 22.10.2020 року, письмовими поясненнями, рапортом.

У судове засідання, призначене на 08.12.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить його особистий підпис. (а. с. 1), а також шляхом складення телефонограми на номер телефону, вказаний ним в протоколі про адміністративне правопорушення, яку ОСОБА_1 отримав 26.11.2020 року о 13 год. 30 хв.. (а. с. 12)

Тому, у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 у судове засідання 08.12.2020 року, суд відклав розгляд справи на 17.12.2020 року.

Про явку до суду на вказану дату, водій був повідомлений шляхом надсилання судової повістки на адресу, вказану особою, яка притягається до адміністративної відповідальності у протоколі про адміністративне правопорушення - м. Одеса, вул. Тімірязєва, буд. 62. (а. с. 14)

Але, до суду 17.12.2020 року ОСОБА_1 так і не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань від останнього до суду не надходило.

Отже, будучи належним чином сповіщеним про дату та час розгляду справи, ОСОБА_1 , ні 08.12.2020 року, ні 17.12.2020 року до суду не з`явився.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення, від 03.04.2008р., у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, тобто не виконував процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 № 295674, від 22.10.2020 року, письмовими поясненнями, рапортом.

За таких обставин дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП, як такі, що виразилися в залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Оскільки, під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Статтею 23 КУпАП законодавцем передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 2 статті 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника за скоєне правопорушення, суддя приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, його наслідки.

Отже, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , відсутність його каяття у порушенні правил дорожнього руху, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

Саме це стягнення буде необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання вимог законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню правопорушником нових правопорушень.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Вимогами ст. 4 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 гривень 40 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 23, 24, 33, 122-4, 221, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.02.2013 року, адреса проживання: АДРЕСА_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.02.2013 року, адреса проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір, у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів, з дня винесення постанови.

Суддя: Н.В. Мирончук