Справа № 644/9584/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Ізмайлов І.К. розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в :

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 157328 від 25.10.2019 р., складеного 25.10.2019 року, 25.10.2019 року о 23-20 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Chery Tiggo», державний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись в м. Харкові по пр. Архітектора Альошина, 29 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 при розгляді справи, не заперечував, що відмовився від проходження медичного огляду, пояснивши відмову тим, що в той день він поспішав, бо його чекала дитина і йому було потрібно забрати її від батьків. Вважає, що працівник поліції побачив, що він поспішає та навмисно запропонував поїхати до наркоцентра здати кров, завідомо знаючи, що він відмовиться. Винним себе у вчиненні правопорушення не визнав, оскільки зазначив, що був тверезим та просив суд не притягувати його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності зі ст. 1 КУпАП України завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії № 157328 від 25.10.2019 року, складений саме за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, з зазначенням наявних ознак алкогольного сп`яніння.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду, крім протоколу, також підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 2,3), рапортом інспектора взводу 2 роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Маршалкіної О.К. (а.с.4).

Також, факт відмови від проходження медичного огляду зафіксовано на цифровому носії, де ОСОБА_1 відмовляється в медичному огляді.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. ОСОБА_1 на місці складання протоколу таким правом не скористався, жодних зауважень про порушення вимог законодавства, невідповідності внесення даних про себе, при складанні протоколу не заявив. Протокол підписав та отримав. (а.с.1).

Відповідно до п. 4 Перехідних положень Закону України «Про національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 березня 2017 р. № 161, п. 2.5.ПДР України викладено в редакції: водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків суд доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Колектив Всеукраїнської громадської організації «Народний Антикорупційний Нагляд» звернувся з клопотанням про застосування заходів виховного характеру, спрямованих на недопущення вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень, його перевиховання й виправлення з передачею його на поруки колективу даної організації.

Клопотання вмотивовано тим, що ОСОБА_1 щиро покаявся, а також, беручи до уваги, що даний проступок скоїв у перше, а також, є активним членом цієї організації, ним особисто було викрито ряд злочинів, за якими було притягнуто ряд осіб до кримінальної відповідальності, було одностайно прийнято рішення про взяття його на поруки Всеукраїнської громадської організації «Народний Антикорупційний Нагляд». Крім того, ОСОБА_1 використовує свій автомобіль у цілях Всеукраїнської громадської організації «Народний Антикорупційний Нагляд», саме тому позбавлення водійського посвідчення на рік негативно відобразиться на діяльності організації.

У відповідності до вимог ст. 21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Тобто застосування вимог ст. 21 КУпАП є правом, а не обов`язком.

Аргументи про те, що громадська організація не заперечує проти застосування до ОСОБА_1 заходів адміністративного впливу, не можуть слугувати підставами для передачі правопорушника на поруки громадської організації, враховуючи при цьому насамперед те, що дане правопорушення могло призвести до суспільно-небезпечних наслідків, окрім того, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, яким чином громадські організації будуть реалізовувати громадський вплив на правопорушника, крім зазначення осіб які будуть контролювати виправлення.

На підставі наведеного суд, не вбачає можливості звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності на підставі ст. 21 КУпАП з огляду на характер вчиненого правопорушення навіть за наявності позитивних даних про особу правопорушника.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 прибув в судове засідання та заявлено клопотання про передачу його на поруки колективу Всеукраїнської громадської організації «Народний Антикорупційний Нагляд», суд відмовляє в задоволенні клопотання про передання справи для розгляду за місцем проживання правопорушника.

При призначенні виду та міри стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступень вини, враховуючи, що умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку зазначеного адміністративного правопорушення та при зазначених обставинах суд вважає за необхідне обрати у відношенні ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Одночасно з накладенням адміністративного стягнення суд, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягує з ОСОБА_1 судовий збір.

Керуючись ст. 130, ст. ст. 221, 283, 284, 288 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 10,200 грн. (десять тисяч двісті) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В задоволенні клопотання про передачу матеріалів про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 на розгляд громадської організації на підставі ст. 21 КУпАП - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя - І.К. Ізмайлов