Справа № 168/771/19 Провадження №33/802/86/20 Головуючий у 1 інстанції:Назарук О. В.
Категорія:ч.1 ст.130 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Носкова Олександра Миколайовича на постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 11 грудня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів громадян, що відповідно становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. В дохід держави із ОСОБА_1 стягнуто 384 грн. 20 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 15 вересня 2019 року об 01 год. 00 хв. в с.Любохини по вул.Центральній, керував мотоциклом марки «Lifan», без реєстраційного номерного знаку, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, не чітка хода) і відмовився пройти в установленому законом порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Носков О.М. вважає вищевказану постанову судді незаконною. Вказує, що місцевий суд не повідомив ОСОБА_1 про дату слухання справи, як того вимагає ст.272-2 КпАП України та розглянув її без його участі, чим порушив його права, передбачені ст.268 КпАП України, зокрема - право на захист. Посилаючись на це просить оскаржувану постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

ОСОБА_1 та його захисник Носков О.М. в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про час, дату та місце розгляду справи. При цьому, захисник подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій водночас вказав, що поданому ним апеляційну скаргу підтримує та просить задовольнити.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

За положеннями статтей 245, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КпАП України для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і відповідає вимогам ст.280 КпАП України.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у діях особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - Носков О .М. вказує про відсутність в діях першого складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Проте такі його доводи на увагу суду не заслуговують з огляду на таке.

Вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами. Його вина доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №218471 від 15.09.2019 року, який складений за участі двох свідків та без будь-яких зауважень підписаний ОСОБА_1 . Окрім того, в графі "Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення" ОСОБА_1 вказав: "Пив пиво. Після чого керував мотоциклом в с.Любохини" (а.с.3);

- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 15.09.2019 року, які були надані працівникам поліції на місці зупинки транспортного засобу, де він вказав, що перед тим як керувати транспортним засобом вживав спиртні напої. Зазначив і про те, що був зупинений працівниками поліції (а.с.4);

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, підтверджується і відеозаписом з боді-камери працівника поліції, з якого вбачається, що йому пропонувалось пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, однак він відмовився. Після цього йому було запропоновано пройти такий огляд в медичному закладі, проте ОСОБА_1 також відмовився (а.с.10).

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, тобто - ухиленні від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.23, 33 КпАП України.

При цьому, посилання апелянта про наявність підстав для скасування постанови судді внаслідок неналежного повідомлення ОСОБА_1 про час, дату та місце судового розгляду не заслуговують на увагу суду з наступних підстав.

Вперше справу було призначено на 20.11.2019 року (а.с.12).

19.11.2019 року від ОСОБА_1 до суду надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на те, що він має намір скористатися правовою допомогою адвоката для надання юридичної допомоги (а.с.13). У зв`язку з цим, справу відкладено на 09.12.2019 року, а ОСОБА_1 надіслано судову повістку (а.с.16). Крім того, ОСОБА_1 про дату розгляду справи - 09.12.19 повідомлено по телефону шляхом здійснення дзвінка на абонентський номер (сім-картка): НОМЕР_1 (а.с.18).

09 грудня 2019 року до суду для захисту інтересів ОСОБА_1 з`явився його захисник - адвокат Шестернін В.Д., який, як вбачається з судового рішення, після дослідження доказів у справі просив оголосити перерву до 11 грудня 2019 року для подання заперечень на докази у справі.

З матеріалів справи вбачається, що захисник Шестернін В.Д. отримав в суді судову повістку про розгляд справи 11.12.2019 року (а.с.25).

На розгляд справи 11 грудня 2019 року ані ОСОБА_1 , ані його захисник Шестернін В.Д. не з`явились. При цьому, останній 11.12.2019 року електронною поштою надіслав до суду письмове клопотання в якому просив вирішити питання про призначення відеоконференції у зв`язку з неможливістю прибуття до суду. У випадку неможливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції просив відкласти розгляд справи на інший час. При цьому вказав, що заперечень не подав за браком часу для їх підготовки (а.с.28).

За наведених обставин, слід погодитись з твердженням місцевого суду про те, що таке клопотання слід розцінювати як намагання уникнення ОСОБА_1 відповідальності шляхом затягування розгляду справи.

Вищенаведене свідчить про те, що заходи повідомлення ОСОБА_1 , які вживались судом першої інстанції, є достатніми і не дають законних підстав для скасування судового рішення. При цьому слід вказати про те, що виходячи з положень ст.268 КпАП України при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 цього ж Кодексу, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Не заслуговують на увагу суду і посилання апелянта про неповідомлення ОСОБА_1 про судове засідання, яке було призначене на 11.12.2019 року, оскільки, як встановлено судом, його інтереси відповідно до договору про надання правової допомоги здійснював адвокат Шестернін В.Д., який був обізнаний про дату розгляду справи, що свідчить відповідна розписка (а.с.25).

Таким чином, усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 або ж п.7 ст.247 КпАП України

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить скаржник в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Носкова Олександра Миколайовича залишити без задоволення, а постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 11 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.В. Гапончук