ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №638/5184/19 Суддя 1-ї інстанції: Подус Г.С.
Провадження № 33/818/26/20
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2020 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Філімонової Олени Сергіївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Філімонової О.С. на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.06.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 26.06.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 31.03.2019 року о 21.00 ОСОБА_1 в м. Харкові по вул. Деревянка, 1, керував транспортним засобом АЗЛК 21412, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з таким рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Філімонова О.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що з 25.05.2019 року по 01.07.2019 року ОСОБА_1 перебував на лікарняному, та ознайомився зі змістом оскаржуваної постанови лише 14.08.2019 року, під час ознайомлення з матеріалами справи. Вказує, що 16.08.2019 року ОСОБА_1 Уклав договір з адвокатом та апеляційна скарга була подана на протязі 8 днів з моменту ознайомлення з текстом постанови. Однак апеляційна скарга 11.09.2019 року була повернута у зв`язку з тим, що до апеляційної скарги не було додано витяг з договору.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки в цей день перебував поруч з автомобілем, та сів у автомобіль після того, як працівники поліції попросили відповідні документи. Також вказує, що ОСОБА_1 проходив тест газоаналізатором Драгер, який не виявив у нього стану сп`яніння, що можуть підтвердити свідки.

Посилається на відсутність направлення ОСОБА_1 на медичний огляд, що свідчить, яку на думку апелянта про не направлення останнього у медичний заклад, а також відсутні докази відсторонення від керування транспортним засобом.

Вважає, що суд першої інстанції не ретельно розглянув його справу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Філімонову О.С., які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повідомлені причини такого пропуску апеляційний суд вважає поважними, та відмовити в задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції вимог вказаних вище норм.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі статтею 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В судовому засіданні апелянт та ОСОБА_1 заперечували факт керування транспортним засобом, та зазначили, що автомобіль ОСОБА_1 стояв біля магазину, і в той день його дочка та зять повинні були його взяти, у зв`язку з чим він чекав їх поруч з автомобілем, і до нього підійшли працівники поліції, запитали «чий це автомобіль?», на що він повідомив, що автомобіль належить йому і надав їм відповідні документи. Працівники поліції повідомили, що автомобіль припарковано в недозволеному місці, що в автомобілі відсутній задній бампер, та те, що автомобіль ніби то перебуває у розшуку, а після чого працівники поліції запідозрили перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_2 підтвердила пояснення ОСОБА_1 .

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційних вимог апеляційний суд виходить з того, що відповідно до змісту наявного в матеріалах справи відеозапису встановлено, що працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і він погодився пройти огляд на місці, чоти рази намагався продути в прилад Драгер. Про те як вказано працівниками ОСОБА_1 не видував повітря, а лише імітував це, і після невдалих спроб йому було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Відповідно до відеозапису останні цифри 0114 останні на вказану вимогу ОСОБА_1 нічого не відповів, і зачинився у автомобілі. Згідно вказано відеозапису о 19:50 год. поруч із ОСОБА_1 перебувала свідок ОСОБА_2 , яка питала працівників поліції, за що вони їх зупинили. Згідно відеозапису, останні цифри 0133 о 20:36:43, ОСОБА_1 спілкуючись з працівниками поліції не заперечував, що він рухався в автомобілі, і наполягав на тому, щоб в протоколі про адміністративне правопорушення було зафіксовано прізвище особи, яка саме його зупинила. Також згідно відеозапису останні цифри 0137 об 22:44:55 год. ОСОБА_1 наполягав, що його наздогнали працівники поліції саме під час руху.

Викладене повністю спростовує пояснення ОСОБА_1 та його захисника, а також пояснення свідка ОСОБА_2 щодо того, що ОСОБА_1 ніби то не керував транспортним засобом.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП крім наведеного вище відеозапису підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків. Той факт, що ці пояснення виконані на бланку не спростовує їх об`єктивності та достовірності, вони були прочитані особами, які давали пояснення, та підписані.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність да керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, встановлено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи вище наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким було надано повну та належну оцінку, та прийнято законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Філімонової Ольги Сергіївни про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.06.2019 року у відношенні ОСОБА_1 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу захисника Філімонової О.С. залишити - без задоволення, а вказану вище постанову - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик