Номер провадження: 33/813/1465/20
Головуючий у першій інстанції Коваленко В. М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю секретаря Ющак А.Ю.,

представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Портного М.І.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 12 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір в сумі 420,40 грн.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 18.07.2020 р. о 03:00 годин, у м.Одесі по вул. Академічна, біля буд. 11-А керував т.з. LAND ROVER RANGE ROVER, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Суд зазанчив, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 ПДР України чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 , 24.11.2020 року подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження по справі закрити.

Крім того, в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить поновити строк на оскарження вищевказаної постанови, з посиланням на те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, а тому в ньому участі не приймав, про розгляд справи 12.09.2020 року дізнався випадково, у зв`язку з чим з поважної причини пропустив строк на її апеляційне оскарження.

Вивчивши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутнім при винесенні оскаржуваної постанови Приморського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2020 року.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що копію оскаржуваної постанови він отримав після спливу 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови суду, у зв`язку з чим з поважної причини пропустив строк на її апеляційне оскарження, матеріалами справи не спростовані.

З цих підстав, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постановиПриморського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2020 року, як пропущеного з поважних причин.

Що стосується суті апеляційної скарги, то апеляційний суд зазначає наступне.

За змістом статті 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП встановлено що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому для притягнення особи до адміністративної відповідальності обсяг доказів, долучених до матеріалів справи, в їх сукупності повинен бути необхідним та достатнім для беззаперечного висновку про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд також зазначає, що статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, правопорушник ОСОБА_1 взагалі не був викликаний повісткою до суду, в якому була прийнята оскаржувана постанова, чим були порушені вимоги ст. 277-2 КУпАП (а.с.7-9).

Зазначені обставини позбавили ОСОБА_1 прийняти участь у розгляді справи і надати свої пояснення, як то передбачено ст. 268 КУпАП.

При цьому, слід зазначити, що повідомлення осіб про час і місце розгляду справи, має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 742/3757/16-а, від 31 січня 2019 року у справі № 760/10803/15-а, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/21230/16-а, від ЗО вересня 2019 року у справі № 486/92/17, від 14 листопада 2019 року у справі № 815/1570/16, від 06 грудня 2019 року у справі № 804/7725/17, від 24 грудня 2019 року у справі № 360/403/19.

При цьому, згідно актуальної правової позиції Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі №685/1153/17 обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Аналогічна позиція наведена також у більш ранніх постановах Верховного Суду у складі КАС, а саме - постановах від 06 лютого 2020 року у справі №205/7145/16-а (2а/205/27/17), від 18 червня 2020 року у справі №591/5506/16-а, від 14 липня 2020року у справі №826/5657/16.

Розписка про отримання ОСОБА_1 повістки від суду про необхідність його явки до суду в судове засідання, призначене на 12 жовтня 2020 року, на 10.00 год, не має достовірних відомостей про отримання цієї повістки особисто ОСОБА_1 (а.с.8).

Також слід вказати, що направлення учаснику повідомлень замість отримання ним судових повісток, не передбачено діючим КУпАП України.

Враховуючи викладені обставини, слід дійти висновку про те, що ОСОБА_1 не був повідомлений судом про місце та час судового засідання у справі, яке було проведено 12 жовтня 2020 року з прийняттям оскаржуваної постанови суду.

У зв`язку з викладеними обставинами, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції не дотримався вимог діючого КУпАП стосовно забезпечення прав ОСОБА_1 прийняти участь у розгляді справи і надати свої пояснення, як то передбачено ст. 268 КУпАП, що свідчить про незаконність оскаржуваної постанови суду та необхідності її скасування.

З цього приводу апеляційний суд зазначає, що ч. 2 ст. 38 КУпАП встановлено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині третій цієї статті.

Пунктом 7 ст. 247 КУпАП передбачається, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

При цьому апеляційний суд зазначає, що матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності надійшли до суду апеляційної інстанції 01.12.2020 року (а.с.24), тобто вже після спливу тримісячного строку після складення протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 302049, передбаченого для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з викладеними обставинами, апеляційний суд вважає за необхідне оскаржувану постанову суду скасувати і прийняти постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись п.7 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 12 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати і прийняти постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний тест постанови складений 21.12.2020 року.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда