Провадження №3/760/9106/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Шереметьєва Л. А., при секретарі Шпорі М.М., за участю представника Київської митниці Державної митної служби України Юрківа В.В., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Чеботарьова В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Київської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився село Іванопілля, Костянтинівського району, Донецької області, проживає: зі слів АДРЕСА_1 ,зі слів тимчасово не працює, паспорт НОМЕР_1 , виданий 01.10.2018 року, органом 8027, за порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 482 МК України, суд
В С Т А Н О В И В :
Відносно ОСОБА_1 . Київською міською митницею Державної митної служби України 24 липня 2020 року складено протокол про порушення митних правил за ч.1 ст.482 МК України в наступному.
За змістом протоколу 23 липня 2020 року о 22 год. 37 хв. в пункт пропуску «Виступовичі» м/п «Овруч» Київської митниці Держмитслужби в напрямку «в`їзд» по смузі «зелений коридор» прослідував легковий автомобіль марки « LAND ROVER», д.н. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , який прямував з Республіки Білорусь в Україну під керуванням ОСОБА_1 .

При проведенні митного контролю, згідно бази даних ЄАІС, інформація про виїзд даного транспортного засобу з митної території України відсутня. На підставі розрахунків аналізу та оцінки ризиків транспортний засіб був виведений із загальної черги і направлений зі смуги руху «зелений коридор» на смугу руху "червоний коридор" для поглибленого митного огляду.
Частинами 1 та 2, ст.318 Митного кодексу України визначено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України, а також митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до митного кодексу України та інших законів України.
Таким чином, митний орган вважає, що ОСОБА_1 перемістив товар - транспортний засіб « LAND ROVER», д.н. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу і без виконання митних формальностей.

Транспортний засіб «LAND ROVER», д.н. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , технічний паспорт № НОМЕР_4 та ключі запалення було вилучено митним органом.

Ціна транспортного засобу складає 1 500 000, 00 гр.

Вважає, що зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1, ст. 482 МК України, а тому просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративною відповідальності.

Представник Київської міської митниці ДФС України у судовому засіданні підтримав протокол та просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 482 МК України, посилаючись на те, що матеріали адміністративної справи містять достатньо доказів порушення митних правил з боку останнього.
Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Посилається на те, що 07 березня 2020 року ОСОБА_1 на автомобілі марки «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , через КПВВ «Мар`їнка» Краматорського прикордонного загону здійснив перетин лінії розмежування в межах Донецької області в напрямку непідконтрольної території, а саме м. Донецька.
Під час перетину контрольного пункту в`їзду-виїзду ним, на вимогу працівників правоохоронних органів, надано паспорт громадянина України на своє ім`я, посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .
Після закінчення строку перебування на самоізоляції на території окремих районів Донецької області та у зв`язку з необхідністю повернення до місця свого постійного проживання та реєстрації ( АДРЕСА_2 ) ОСОБА_1 08 червня 2020 року прибув до КПВВ «Мар`їнка» Краматорського прикордонного загону, проте не зміг перетнути лінію розмежування та в`їхати на підконтрольну Україні територію у зв`язку з запровадженими заходами щодо зупинення епідемії SARS-CoV-2/COVID-19 та, як наслідок, припиненням роботи усіх контрольних пунктів в`їзду-виїзду.
У подальшому, не маючи реальної змоги повернутись на територію постійного місця проживання в Україні, ОСОБА_1 був змушений, за незалежних від останнього причин, прибути до території Республіки Білорусь, звідки в`їхати до країни постійного проживання.
Належний йому транспортний засіб знаходився на непідконтрольній території України, в зоні проведення операції об`єднаних сил, а саме: в м. Донецьку, де він раніше проживав. З метою використання цього транспортного засобу в особистих цілях, не маючи іншої можливості прибувати до тимчасово окупованої території України, окрім як на власному автомобілі, ОСОБА_1 прийнято рішення перемістити його на підконтрольну територію.
Залишення транспортного засобу на тимчасово окупованій території було неможливим у зв`язку з реальною загрозою його викрадення незаконними збройними угрупованнями враховуючи вартість останнього та відсутності офіційної інформації від української влади щодо строків запровадження карантинних заходів та інших суттєвих обставин.
Обставини, у яких опинився ОСОБА_1 у зв`язку з прийняттям ним рішення про в`їзд на територію України з території Республіки Білорусь, виникли не з вини останнього, навпаки, потягнули для нього зайві непередбачувані грошові витрати та витрати особистого часу.
Таким чином, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній прямий умисел та, як наслідок, склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України.
Заслухавши представника митного органу, представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
За ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 482 МК України відповідальність за порушення митних правил наступає у випадку переміщення або вчинення дій спрямованих на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу або поза робочим часом, установленим для нього, і без виконання митних формальностей, або з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами митного органу.
Об`єктивна сторона даного правопорушення - дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України поза місцем розташування митного органу або поза часом здійснення митного оформлення.
Судом встановлено, що 23 липня 2020 року о 22 год. 37 хв. в пункт пропуску «Виступовичі» м/п «Овруч» Київської митниці Держмитслужби в напрямку «в`їзд» по смузі «зелений коридор» прослідував легковий автомобіль марки « LAND ROVER», д.н. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , який прямував з Республіки Білорусь в Україну під керуванням ОСОБА_1 .

В зв`язку з відсутністю інформації в базі даних ЄАІС про виїзд транспортного засобу з митної території України, він був виведений із загальної черги і направлений зі смуги руху «зелений коридор» на смугу руху «червоний коридор» для поглибленого митного огляду.
З пояснень ОСОБА_1 від 23 липня 2020 року при проведенні перевірки вбачається, що він є переселенцем, перетнув кордон в напрямку окупованої території, а в подальшому кордон був закритий і він змушений був шукати можливості повернутися.
Представник ОСОБА_2 зазначив у судовому засіданні, що останній проживає в м. Овручі Житомирської обл., є внутрішньо переміщеною особою, до початку військових дій проживав у м. Донецьку.
07 березня 2020 року він через КПВВ »Мар`їнка» перетнув лінію розмежування в напрямку м. Донецька, де в подальшому перебував на самоізоляції.
08 червня 2020 року він прибув на КПВВ з метою повернутися до місця свого проживання, однак не зміг виїхати в зв`язку з припиненнем роботи усіх контрольних пунктів в`їзду-виїзду в зв`язку з запровадженням Урядом України карантинних заходів, направлених на зупинення епідемії COVID-19.
Оскільки іншого виходу повернутися додому у нього не було, він виїхав через територію Російської Федерації до Білорусі з метою повернення до місця постійного проживання.
Дані обставини підтверджуються і інформацією з листа Військової частини НОМЕР_5 адвокатський запит, з якого вбачається, що наказом Командувача об`єднаних сил від 28 серпня 2020 року « Про пропуск осіб через лінію розмежування в умовах карантину» наказ Командувача № 2017 від 13 березня 2020 року « Про тимчасові обмеження щодо перетинання ліній розмежування» та наказ Командувача від 06 червня 2020 року « Про відновлення пропуску» визнано такими, що втратили чинність.
Зміст вказаного листа свідчить як про введення обмежень перетину лінії розмежування у приведений період, так і відновлення пропуску у зазначений час.
З долученої інформації Державної прикордонної служби України вбачається, що відновлення пропуску через лінію розмежування в КПВВ »Мар`їнка» було заплановано на 11.00 год 10 червня 2020 року.
З матеріалів справи також вбачається, що місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .
Дані обставини будь-яким чином не спростовані.
Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу підтверджується, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу та зареєстрований у АДРЕСА_3 та неодноразово офіційно відвідував на вказаному автомобілі попереднє місце проживання через КПВВ та таким же чином повертався назад.
/ а.с. 8; 10; 58; 61; 82 84 /
Згідно до статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; нші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст. 2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи, які фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції, а справи щодо їх застосування в силу суворості таких санкцій за суттю є кримінальними (пункти 82, 83 Рішення у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 8 червня 1976 року, пункт 55 Рішення у справі «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року, пункт 38 Рішення у справі «Менаріні проти Італії» від 27 вересня 2011 року).
Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.482 МК України, це дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України поза місцем розташування митного органу або поза часом здійснення митного оформлення.
Як протоколом про порушення митних правил, так і долученими документами, доступними митному органу, підтверджується сам факт офіційного перетину ОСОБА_1 лінії розмежування через створені державною пункти пропуску, чого останній не заперечує.
Крім того, митний орган та представник митного органу не заперечував запровадження державою карантинних заходів з метою стримування епідемії захворюваності на COVID-19 та закриття пунктів пропуску з окупованою територією у період перетину лінії розмежування ОСОБА_1 в сторону окупованої території.
З матеріалів справи не вбачається, що після відновлення роботи КПВВ ОСОБА_1 перетинав лінію розмежування з окупованої території в сторону контрольованої державою.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом ст. 10 КУпАП наявність умислу є необхідною у всіх випадках, коли особа притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, що може бути зроблено тільки навмисно, вина у формі умислу полягає в усвідомленні особою протиправного характеру вчиненої дії або бездіяльності, тобто їх незаконності, передбаченні її шкідливих наслідків та бажанні їх або свідомого допускання настання цих наслідків.

Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 6 постанови від 3 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» порушення митних правил неможливе, якщо в діях особи відсутній умисел на вчинення таких дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Згідно зі ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Притягнення до адміністративної відповідальності має здійснюватись у певному порядку, на підставі процесуальних норм, що регламентують провадження у справі про порушення норм законодавства.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.
Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Виходячи з викладеного вище, підстави для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.482 МК України, відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене вище, провадження в справі підлягає закриттю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу.
Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.
Виходячи з цього, вилучені митним органом речі, підлягають поверненню ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 1,8, 245, 247, 251-252, 265, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст., 233-237, 257, 482 Митного кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Провадження в справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився село Іванопілля, Костянтинівського району, Донецької області, проживає: зі слів АДРЕСА_1 ,зі слів тимчасово не працює, паспорт НОМЕР_1 , виданий 01.10.2018 року, органом 8027, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучені речі, а саме: транспортний засіб «LAND ROVER», д.н. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , технічний паспорт № НОМЕР_4 та ключі запалення, повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився село Іванопілля, Костянтинівського району, Донецької області, проживає: зі слів АДРЕСА_1 ,зі слів тимчасово не працює, паспорт НОМЕР_1 , виданий 01.10.2018 року, органом 8027.
Постанова може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.А. Шереметьєва