Справа №-613/170/20 Провадження №-3/613/102/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2020 року. Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Уварова Ю.В., за участі секретаря Макушинської О.В., адвоката Врагової І.І., розглянувши матеріали, що надійшли від Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 30.01.2020 року о 22 год. 15 хв. на а/д Р-45 Суми-Краснопілля-Богодухів 117 км + 0 м., керуючи транспортним засобом «КАМАЗ 5320» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом СЗАП д.н.з. НОМЕР_2 в порушення п.12.1 ПДР не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та допустив наїзд на дорожнє огородження (металевий відбійник). Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, тілесних ушкоджень ніхто не отримав. ДРП-2 філії «Пісочинське ДЕП» завдано матеріальні збитки на суму 3570 грн.,

Крім того, ОСОБА_1 у вищезазначений час керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, невиразна мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці правопорушення та медичного огляду в Богодухівській ЦРЛ відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні вище вказаних правопорушень не визнав. Пояснив, що є фізичною особою-підприємцем, займається перевезенням вантажів на автомобілі КАМАЗ, який належить його дружині.

30.01.2020 року перед виїздом на роботу він пошкодив ногу та не міг сісти за кермо, тому щоб виконати замовлення звернувся до свого знайомого ОСОБА_2 , який погодився сісти за кермо, оскільки має відповідну категорію, також з ними поїхав зять ОСОБА_1 ОСОБА_3 .

Вони завантажились в с.Дегтярі та коли їхали по трасі, біля с. Леськівка побачили на зустрічній смузі легковий автомобіль, який виляв по дорозі. ОСОБА_2 , який був за кермом, довелось уходити від зіткнення, він здав «вправо» та пошкодив відбійник.

Внаслідок події вони не змогли самостійно виїхати з узбіччя, тому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пішли шукати допомогу, а сам ОСОБА_1 залишився чекати в машині, дзвонив в МНС просити допомогу. Вони сказали, що допомоги не буде, тому він ліг спати.

Близько 22-00 години він почув, що хтось стукає в двері автомобіля, він прокинувся та відчинивши двері ОСОБА_4 , побачив двох працівників поліції, які не представившись намагались проникнути в кабіну автомобіля. Потім вони незаконно вилучили без дозволу товарно-транспортні накладні, схопивши їх з торпеди. Також працівники поліції не повідомили, що здійснюється відеозйомка та він цього не зрозумів. Документи на транспортний засіб він не зміг надати, оскільки їх у нього не було, вони знаходились у водія ОСОБА_2 .

Він пояснював, що являється пасажиром і що ТТН складені на нього лише тому, що він є виконавцем за договором перевезення.

Не заперечував, що йому пропонували обидва види проходження медичного огляду і він дійсно відмовився від проходження, однак зробив це тому, що транспортним засобом не керував, то ж не зобов`язаний проходити такий огляд.

Також в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що від адвоката дізнався, що завдано шкоду автодору, яку він не відшкодовував. Підтвердив, що сплатив штраф у розмірі 450 грн. відповідно до документів, які надійшли йому поштою на домашню адресу. Цю постанову не оскаржував, все сплатив щоб не було подвоєння штрафу.

Зазначив, що не вчиняв правопорушення, просив справу закрити. Стосовно того, що на відео він каже «мене засліпило», «я уходив від зіткнення», то він мав на увазі не себе, а ОСОБА_2 , а казав так тому, що давно займається перевозками та має значний водійський досвід. Крім того, працівники поліції погрожували йому, чинили тиск, тому він розгубився та сказав, що це він був за кермом.

Адвокат Врагова ОСОБА_5 в судовому засіданні зауважила, що під керуванням транспортним засобом розуміється технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і як наслідок, - переміщення транспортного засобу в просторі, однак факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом матеріалами справи не підтверджено.

В обґрунтування зазначила, що працівники поліції не зупиняли автомобіль за порушення ПДР, не бачили, хто саме керував транспортним засобом, не зафіксували цей факт, оскільки прибули на місце, коли автомобіль вже стояв на узбіччі та перебував у нерухомому стані.

Зазначила, що автомобілем керувала інша особа ОСОБА_2 , що підтверджується поясненнями самого ОСОБА_1 , показаннями свідків, цивільно - правовим договором, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 03.01.2020 р. та актом виконаних робіт за цим договором від 31.01.2020 р.

Щодо відеозапису, приєднаного до матеріалів в якості доказу, зазначила, що відеозапис містить два файли, які записані з перервою у часі. Так, запис від 30.01.2020 року знято о 23:32:10, а запис від 31.01.2020 року знято о 00:35:07. З цих файлів незрозуміла послідовність проведення запису, не відображено, ким запис проводився, відсутнє оголошення про те, хто саме здійснює запис. Звернула увагу, що запис має перерви, при цьому на ньому відсутнє оголошення посадової особи про здійснення перерви та про причину такої перерви. Вважала, що пояснення працівників поліції з цього приводу, отримані в судовому засіданні, жодним чином не сприяли з`ясуванню наведених вище обставин, отже вважала, що процес здійснення відеозапису в даному випадку суперечив вимогам п.5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, тому выдеозапис не може бути взятий судом до уваги в якості доказу.

Також наголошувала на тому, що суду не було надано належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому правопорушень, у зв`язку з чим просила провадження у справі закрити.

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, позицію його захисника адвоката Врагової І.І., допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали та відеозапис, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння , тягне накладення на таку особу адміністративного стягнення в межах санкції даної статті.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 27.01.2020 року ОСОБА_1 , з яким свідок перебуває у дружніх стосунках, зателефонував йому і повідомив, що пошкодив ногу, тому йому необхідна допомога з перевезення вантажу по Богодухівському району, оскільки між ним і ОСОБА_1 раніше був укладений договір про виконання робіт від 03.01.2020 року.

30.01.2020 року, приблизно о 20 год. 30 хв., вони рухались за маршрутом с. Дегтярі - с. Губарівка Богодухівського району Харківської області на автомобілі КАМАЗ д/н НОМЕР_1 , належному ОСОБА_1 , за кермом був ОСОБА_2 , в кабіні також був ОСОБА_3

Біля с.Леськівка у зустрічному напрямку рухався легковий автомобіль, який засліпив ОСОБА_2 , у зв`язку з чим він був вимушений прийняти вправо. Цей вимушений маневр привів до того, що автомобіль КАМАЗ загрузнув на узбіччі та зачепив відбійник.

Самостійно виїхати не вдалось, тому вони разом з ОСОБА_3 пішли за допомогою до м. Богодухова, а ОСОБА_1 залишився в автомобілі.

Також ОСОБА_2 зазначив, що має стаж керування 45 років, про те, що саме він був за кермом автомобіля, жодні органи він не повідомляв, оскільки не вважав за потрібне.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що вранці 28.01.2020 року він привіз ОСОБА_2 в с. Васищево Харківського району Харківської області для надання послуг щодо перевезення вантажів, з яким у його тестя ОСОБА_1 був укладений договір про виконання робіт. Оскільки його тесть ОСОБА_1 пошкодив ногу, то ОСОБА_3 також поїхав разом з ними для надання допомоги та отримання досвіду щодо перевезення вантажів.

З 28.01.2020 року по 31.01.2020 року вони займались перевезенням вантажів зернових. 30.01.2020 року, приблизно о 20 год. 30 хв., вони рухались за маршрутом с. Дегтярі - с. Губарівка Богодухівського району Харківської області на автомобілі КАМАЗ д/н НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився водій ОСОБА_2 , який будучи осліпленим автомобілем, який рухався у зустрічному напрямку, та їхав майже «в лоб», вимушений був прийняти вправо, внаслідок чого автомобіль загрузнув біля відбійника. ОСОБА_2 намагався виїхати, але це не надало позитивних результатів, тому вони пішли за допомогою до м. Богодухова, а його тесть ОСОБА_1 залишився в автомобілі, оскільки в нього була травмована нога. Зазначив, що він і ОСОБА_2 повернулись вранці 31.01.2020 року та ОСОБА_1 повідомив їх про те, що вночі за місцем розташування автомобіля приїжджали працівники поліції, якими було складено у відношенні нього протокол про скоєння ДТП та за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Також зазначив, що про подію вони не повідомляли поліцію, оскільки не вважали цей випадок аварією.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він працює начальником СРПП №2 Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області. У вищевказаний день (точну дату не пам`ятає) він перебував на службі та від МНС поступило повідомлення про те, що в с. Леськівка Богодухівського району застряг автомобіль КАМАЗ та водій прохає про допомогу. Прибувши на місце події, вони виявили автомобіль КАМАЗ з пошкодженнями та пошкодження дорожнього огородження деформацію огородження.

Спочатку водій повідомив, що не має жодного відношення ані до транспортного засобу, ані до вантажу, після чого надав документи тільки на вантаж ТТН, де були зазначені його дані, в тому числі і про посвідчення водія на право керування транспортними засобами та він назвав своє ім`я. Після чого ОСОБА_1 повідомив, що він завантажився, їхав та потрапив у ДТП. На вигляд водій мав усі ознаки алкогольного сп`яніння, тому працівниками поліції було запропоновано два варіанти проходження освідоцтва на стан алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_1 відмовився від обох. Після чого було зупинено понятих та в їх присутності повторно запропоновані обидва варіанти проходження огляду.

Вказав, що на виклик виїхало два патрульні наряди, у складі яких був він та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9

ОСОБА_1 дійсно став заперечувати факт керування транспортним засобом, при цьому з ним в автомобілі нікого не було та жодних пояснень що з ним були інші особи і хто саме, він не надавав.

Свідок зазначив, що за неправильне оформлення ТТН також є відповідальність, тому в ній не може бути вказано одну особу, а керувати при цьому транспортним засобом буде інша особа.

В ТТН, наданій ОСОБА_1 все було зазначено вірно, і саме ОСОБА_1 був зазначений в якості водія, який прийняв вантаж та керує транспортним засобом.

Також ОСОБА_6 вказав, що вони не зафіксували сам факт керування транспортним засобом, однак сама ТТН є доказом, що автомобілем керував ОСОБА_1 . Крім того у повідомленні МНС було зазначено, що повідомлення надійшло саме від «водія» - це також є доказом керування. Крім того на бодікамеру зафіксовано його первинні пояснення, однак коли його повідомили, що будуть складатись протоколи, ОСОБА_1 став все заперечувати.

Також свідок зазначив, що самостійно КАМАЗ виїхати не міг та поліцейські нічим не могли допомогти, оскільки вони не мають евакуатора або важкої техніки та вони прибули на місце події на легкових автомобілях.

Пояснив, що відеофіксація проводилася з перервою, оскільки вони на місці події були тривалий час близько 2-3 годин, тому не вистачає заряду технічного пристрою для постійної відеозйомки. Після того як водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння запис припинився. Коли вони знайшли свідків запис було відновлено. ОСОБА_1 скоїв ДТП, викликав допомогу МНС і залишився на місці пригоди. Вказав, що ОСОБА_1 постійно змінював свої пояснення, переміщувався по кабіні автомобіля, він не виходив з кабіни та працівники поліції не могли його змусити вийти.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він працює інспектором СРПП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області, останнього числа січня 2020 року він перебував на чергуванні та надійшло повідомлення від МНС про те, що телефонував водій ОСОБА_4 , який забуксував і не може виїхати. Патрульні інспектори ОСОБА_9 і ОСОБА_6 прибули на місце події раніше. Коли приїхав ОСОБА_8 разом з інспектором ОСОБА_7 , то на місці події виявили ознаки ДТП пошкоджене дорожнє покриття, автомобіль та відбійник. ОСОБА_1 був за кермом автомобіля КАМАЗ та пояснив, що його засліпило світлом фар зустрічного автомобіля та він з`їхав на узбіччя. Від нього відчувався запах алкоголю та після того, як йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку шляхом продуття алкотестера «Драгер» на місці зупинки, або медичного огляду у Богодухівській ЦРЛ, водій відмовився та його було повідомлено про складення протоколів. Після чого ОСОБА_1 змінив свої пояснення та став заперечувати факт керування транспортним засобом. Зазначив, що ОСОБА_1 визнавав, що він був за кермом, а також надав ТТН, де були зазначені його посвідчення водія, яке вони перевірили по базі. Паспорт він не надав. Крім того поруч інших осіб не було. Також зазначив, що хто проводив відеофіксування він не пам`ятає. На один патруль видається одна камера. У Богодухівському ВП ГУНП в Харківській області є книга отримання портативного реєстратора, куди вноситься номер реєстратора, дата і прізвище того хто отримав.

Свідок ОСОБА_9 пояснив в судовому засіданні, що точну дату події він не пам`ятає, однак близько двох місяців назад, близько 21.00 22.00 год. надійшов виклик від ДСНС. Коли вони з колегами приїхали на місце події побачили в кюветі вантажний автомобіль «КАМАЗ» з причепом, який вже був відчеплений. Був пошкоджений відбійник та мали місце деформації на автомобілі (пошкоджений бампер). Двигун на автомобілі був вимкнений, у кабіні був чоловік, який пояснив, що не впорався з керуванням та з`їхав у кювет. Посвідчення водія та технічний паспорт (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) на вимогу не пред`явив, надав тільки товарно-транспортну накладну. Водій мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, невиразна мова, тому працівниками поліції було запропоновано продути на місці алкотестер «Драгер», або пройти медичне освідоцтво на стан алкогольного сп`яніння у Богодухівській ЦРЛ, однак водій відмовився, пояснивши, що він не хоче та зобов`язаний це робити. Оскільки була вже пізня година ночі та ніхто з проїжджаючих транспортних засобів не зупинявся, щоб знайти свідків, ОСОБА_9 від`їхав з місця події до м. Богодухова, та знайшовши двох свідків (таксистів) у центрі міста, повернувся на місце події. Потім у присутності двох свідків водію знову було запропоновано два види проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак він повторно відмовився. Зазначив, що водію були роз`ясненні суть правопорушень, його права та обов`язки, після чого було складено два протоколи за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також одну постанову за ст. 126 КУпАП, яку в подальшому ОСОБА_1 не оскаржував. Підтвердив, що автомобіль був зачинений та в салоні автомобіля «КАМАЗ» був сам ОСОБА_1 , який пояснив, що був за кермом. Крім того, у виклику ДСНС зазначалось, що саме водій прохає про допомогу, а у ТТН на вантаж було вказано прізвище саме ОСОБА_1 .

Коли патрульні автомобілі поїхали то КАМАЗ залишився на місці події, як він виїхав вони не з`ясовували. Сам водій у розмові казав, що він зателефонує сину та йому нададуть допомогу.

ОСОБА_9 вказав, що в той день у нього точно був відеореєстратор, який отримати може він, а здійснювати відеофіксацію може будь-хто з патрульних поліцейських, немає заборони передавати його, оскільки це не табельна зброя. Він сам проводив відеофіксацію та можливо хтось із іншого патрульного наряду. Прибувши на місце події ОСОБА_9 представився та показав своє посвідчення, чи називали під відеозапис свої прізвища, імена та по батькові свідки він не пам`ятає. Працівниками поліції свідкам було роз`яснено суть справи та внесено їх до протоколу.

Відеореєстратор майже розряджався, тому неможливо було безперервно знімати. До їхньої зміни ним користувалась попередня зміна та коли ОСОБА_9 отримав відеореєстратор, ввімкнувши його, побачив індикатор заряду, який свідчив, що він заряджений лише на половину. Вказав, що в такому випадку самостійно вирішує, що фіксувати, а що ні.

ОСОБА_9 невідомо, чому на записі немає оголошення причини перерви. Інспектори поліції повідомляли водія про зупинку відео фіксації з метою пошуку понятих, можливо щось не записалось він не може пояснити чому. Вимикали відео реєстратор тільки на час, коли вони припиняли спілкування з громадянином.

ОСОБА_9 також пояснив, що оскільки був факт ДТП вони зобов`язані провести огляд водія на стан алкогольного сп`яніння.

Пояснив, що в протоколі відсутні дані про реєстратор, оскільки такої графи у протоколі немає.

ОСОБА_9 не чув, щоб ОСОБА_1 , казав, що інші особи пішли за допомогою.

Також свідок ОСОБА_9 пояснив, що на прохання ОСОБА_1 він особисто розмовляв по мобільному телефону з сином чи зятем ОСОБА_1 , який запитував, що трапилось, чи живий ОСОБА_1 і де його шукати ?

Свідок ОСОБА_7 надав в цілому аналогічні показання, зазначив, що виклик надійшов від МНС, куди дзвонив сам ОСОБА_1 та повідомив, що він водій. Крім того він надав товарно-транспортні накладні, в яких було зазначено його прізвище та дані, крім того на місці події інших осіб не було. Не заперечував той факт, що по приїзду автомобіль стояв та не рухався.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що у даній події був залученим у якості понятого. Зазначив, що він працює у службі таксі та в той день перебував з напарником у центрі міста Богодухова. До них під`їхали працівники поліції та попросили бути свідками у даній події. Прибувши на місце ДТП побачив автомобіль КАМАЗ, який стояв нахилений набік та пошкоджений відбійник. В кабіні був водій, від якого було відчутно запах алкоголю. Працівники поліції запропонували водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою продуття алкотестера «Драгер» на місці події так і проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у Богодухівській ЦРЛ, однак водій відмовився та свідки зафіксували відмову поставивши власні підписи у протоколі.

Зазначив, що на місці події вони були близько 15 хвилин та він не пам`ятає чи представляли їх водію та чи називали вони свої прізвища, імена та по батькові під відеозапис. Бачив, що поліцейські тримали камери в руках.

Вказав, що коли вони прибули на місце події то ОСОБА_1 сидів в автомобілі на пасажирському кріслі та казав, що він не водій. Працівники поліції звертались до нього по імені та по батькові, називали маршрут. Потім були складені два протоколи, один за фактом ДТП, другий за те що водій перебував стані сп`яніння та відмовлявся від огляду. Точний час коли вони прибули на місце події, він не пам`ятає. Також не може точно сказати, чи вже були відчинені двері кабіни, чи їх відкрили працівники поліції, здається, що в процесі спілкування двері декілька раз відчинялись та зачинялись.

Суд звертає увагу, що згідно з п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Водночас, аналіз розділу другого Інструкції, дає підстави вважати, що це положення стосується заборони залучати поліцейських в якості свідків під час огляду на стан сп`яніння. Отже, враховуючи відсутність в КУпАП прямої заборони допиту в якості свідків працівників поліції в судовому засіданні, суд вважає за можливе взяти до уваги показання цих свідків.

Оцінюючи показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наряду з показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд віддає перевагу саме показанням працівників поліції, оскільки вони узгоджуються між собою та іншими матеріалами справи.

В той же час суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки свідок ОСОБА_3 є родичем ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 має з ОСОБА_1 дружні стосунки, що не заперечувалось ними самими в судовому засіданні, отже не виключено, що вказані особи, надаючи показання, мали на меті допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності.

Щодо заперечення ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом, то в судовому засіданні з показань свідків та пояснень самого ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження той факт, що під час розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 дійсно з часом почав зазначати, що за кермом автомобіля він не перебував, однак на конкретну особу він не вказує, її прізвище не називає.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. Отже ОСОБА_1 не був позбавлений права викласти свою позицію в письмових поясненнях до протоколу, однак не зробив цього.

На момент приїзду працівників поліції на місці пригоди та в автомобілі інших осіб крім ОСОБА_1 не було.

Версія щодо керування автомобілем саме ОСОБА_2 вперше була озвучена вперше лише в судовому засіданні, доказів вчинення з боку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , /який має стаж водія близько 40 років/, будь-яких дій, направлених на доведення такої інформації до компетентних органів суду не надано.

Отже обрану позицію ОСОБА_1 суд розцінює як лінію захисту та спробу уникнути відповідальності.

Крім наведених вище показань свідків, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення ДПР18 №391101 та ДПР18 №391102, схемою дорожньо-транспортної пригоди з фототаблицею до неї, якими зафіксовані розташування транспортного засобу, наявні пошкодження автомобіля та пошкодження металевого огородження /відбійника/, рапортом про прийняття заяви про подію від ДСНС.

В товарно-транспортній накладній №750800 від 30.01.2020 року саме ОСОБА_1 зазначений в якості водія перевізника та в якості водія-експедитора, який отримав вантаж, також в ній містяться відомості про посвідчення водія на його ім`я.

Щодо укладення цивільно-правового договору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , то сам факт укладення такого договору не підтверджує, що у зазначені в протоколі дату та час за кермом перебував саме ОСОБА_2 .

Наданий суду договір складений в простій письмовій формі, тому суд позбавлений можливості з`ясувати дійсну дату складення цього документу, як і дійсну дату складення акту виконаних робіт, складеного ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Про наявність таких документів ОСОБА_1 працівникам поліції під час складення протоколів не зазначав, показання свідка ОСОБА_2 щодо дійсності договору та акту суд не враховує з підстав, наведених вище. З урахуванням викладеного, суд ставить під сумнів вказані докази та не бере їх до уваги.

Твердження ОСОБА_1 , що він був змушений звернутись до ОСОБА_2 через пошкодження ноги також не знайшло свого підтвердження відповідними медичними документами.

На відеозаписі з нагрудної камери дійсно зафіксовано пояснення ОСОБА_1 , який спочатку підтверджує факт керування транспортним засобом, потім заперечує цей факт та від проходження медичного огляду відмовляється.

Оцінюючи доводи захисту щодо невідповідності відеозапису вимогам закону, суд зазначає про таке.

Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до п.5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВСУвід 18.12.2018 № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що за допомогою відеореєстратора повинна фіксуватись уся процедура виявлення та фіксації адміністративного правопорушення, а не лише окремі процесуальні дії цієї процедури.

Пояснення працівників поліції, що пристрій був частково розряджений, тому частина, де оголошується перерва у фіксації відео відсутня, не може бути враховано судом, оскільки відповідно до п.6 Інструкції, під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Оглянутий в судовому засіданні відеозапис дійсно має переривання, особа, що здійснювала фіксацію, не повідомляє про виникнення особистого приватного становища або про інші причини тимчасової зупинки зйомки, що дає суду підстави вважати, що наданий відеозапис не в повній мірі відповідає вимогам Інструкції та не може визнаватись належним та допустимим доказом у даній справі.

Крім того, як слушно зауважила захисник, відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само у разі відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння особи, яка керує транспортним засобом, при цьому факт керування в даному випадку зафіксований не був, по приїзду працівників поліції КАМАЗ стояв на узбіччі.

Суд звертає увагу, що дорожньо-транспортній пригоді (ознакою якої є встановлені законом наслідки, такі як пошкодження транспортних засобів, дорожніх споруд, тощо), завжди передує керування транспортним засобом, в даному випадку працівники поліції приїхали на виклик і виявили розташування транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також її наслідки, тобто природнім є те, що к тому часу автомобіль вже не рухався і цей факт не був зафіксований.

Отже не може свідчити про відсутність складу порушення той факт, що працівники поліції в даному випадку не зупиняли автомобіль і на момент їх приїзду ОСОБА_1 просто перебував у кабіні автомобіля, оскільки суд вважає встановленим факт керування ОСОБА_1 автомобілем в момент ДТП з підстав, наведених вище, а факт його відмови від проходження медичного огляду підтверджений дослідженими доказами та не заперечувався самим ОСОБА_1 .

Також суд зазначає, що незважаючи на те, що дії працівників поліції в частині ненадання допомоги та в частині порядку отримання товарно-транспортних накладних ОСОБА_1 вважає незаконними, зі скаргами на дії працівників поліції він не звертався, заходи забезпечення провадження, до яких відноситься і вилучення документів, в порядку, передбаченому ст.267 КУпАП не оскаржував.

Додатково суд звертає увагу, що крім складення протоколів за ст.ст.124, 130 КУпАП, в той же день 31.01.2020 року працівниками поліції були складені протокол та відповідна постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП - за керування транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб та без поліса страхування. Цю постанову ОСОБА_1 не оскаржував, та навіть оплатив штраф, про що він сам зазначив у судовому засіданні. Отже відомості, зазначені в цій постанові також опосередковано підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Окремо слід зазначити, що судом було задоволено клопотання ОСОБА_1 та його захисника про допит свідків, в тому числі свідка ОСОБА_11 , який був залучений працівниками поліції в якості понятого. Цей свідок неодноразово викликався в судові засідання, однак не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Таким чином, враховуючи, що судом був допитаний другий понятий / ОСОБА_10 /, суд з урахуванням думки ОСОБА_1 та його захисника, які вважали за можливе закінчити розгляд справи без допиту вказаного свідка, також дійшов висновку про можливість закінчити розгляд справи за відсутності свідка ОСОБА_11 .

На підставі викладеного вище, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених - ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та дорожніх споруд; ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи характер та кількість вчинених правопорушень, положення ст. 36 КУпАП, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись ст. 36, ч. 1 ст. 130, ст.124, ст.ст. 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя -