П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Доля В.А., за участю прокурора Набухотного С.В., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП _________________, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , будучи особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, на посаді головного державного інспектора відділу експертної роботи, ринкового нагляду та надання адміністративних послуг Управління Держпраці у Рівненській області, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи державним службовцем 9 рангу посад категорії "В, суб`єктом на яку поширюється дія цього Закону, порушила встановлені вимоги абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після припинення діяльності пов`язаної з виконанням функцій держави, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Відповідно до наказу Управління Держпраці у Рівненській області «Про переведення ОСОБА_2 » від 25.04.2017 № 58-к/тр, ОСОБА_2 з 25.04.2017 переведено на посаду головного державного інспектора відділу експертної роботи, ринкового нагляду та надання адміністративних послуг у Управління Держпраці у Рівненській області.

Відповідно до наказу Управління Держпраці у Рівненській області «Про надбавок ОСОБА_3 » від 26.05.2016 № 121-к/тр, ОСОБА_3 з 01.05.2016 присвоєно 9 ранг державного службовця.

Відповідно до наказу по Управління Держпраці у Рівненській області від 25.01.2019 № 08-к/тр «Про припинення державної служби ОСОБА_4 » 31.01.2019 ОСОБА_2 , звільнено з посади головного державного інспектора відділу експертної роботи, ринкового нагляду та надання адміністративних послуг, за угодою сторін, згідно п.2 ст.86 Закону України «Про державну службу».

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що суб`єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини 1 статті 3 Закону, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини 1 статті 3 Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно підпункту 2 пункту 5 розділу II рішення НАЗК "Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" від 10.06.2016 № 3, яке зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Відповідно до пункту 21 прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Таким чином, у ОСОБА_2 виник обов`язок подати в НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевог о самоврядування, після припинення діяльності пов`язаної з виконанням функцій держави, а саме за 2019 рік, у якому особа припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, в термін до 00:00 год. 01.06.2020.

Згідно з відомостями Реєстру НАЗК на веб-сайті «nazk.gov.ua», ОСОБА_5 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік типу "після звільнення" о 11:27 год. 15.06.2020.

З вимогами ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", ОСОБА_5 під підпис ознайомлений (а.с. 24).

Таким чином, ОСОБА_5 , являючись суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП

Місцем вчинення правопорушення є місце проживання (як суб`єкта декларування) - за адресою: АДРЕСА_2 .

Час вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 11:27 год. 15.06.2020, коли ОСОБА_6 несвоєчасно без поважних причин подав до НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після припинення діяльності.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Під час розгляду справи ОСОБА_5 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визнав частково та вказав, що він не знав, що йому потрібно було подавати декларацію після звільнення.

В судовому засіданні прокурор Набухотний С.В. просив визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, пов"язаного з корупцією з підстав, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення № 190 від 24.06.2020 року та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з відомостями Реєстру НАЗК на веб-сайті «nazk.gov.ua», ОСОБА_5 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік типу "після звільнення" о 11:27 год. 15.06.2020.

З вимогами ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", ОСОБА_5 під підпис ознайомлений (а.с.24).

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП, передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» N 223-943/0/4-17, 22.05.2017, зазначає, що конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; 2) предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями; 3) суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У п.7 цього ж листа ВССУ вказується, що при розгляді справ цієї категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених стст.247 і 280 КпАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого КпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст.38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Доказами які вказують, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 190 24.06.2020 року, відомості з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тому до показань ОСОБА_1 що він не знав, що йому потрібно було подавати декларацію після звільнення суд відноситься критично.

Приймаючи до уваги невизнання особою, яка притягується до адміністративної відповідальності вини у вчиненому, що вказує на відсутність розкаяння у вчиненому, суд не вбачає обставин, які пом`якшують відповідальність які передбачені ст. 34 КУпАП, а відтак визнання адміністративного правопорушення малозначним та застосування ст. 22 КУпАП, а тому враховуючи характер вчиненого правопорушення, вищевказані докази які беззаперечно вказують на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме що останній після звільнення несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, застосування стягнення в межах санкції цієї статті, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, та є достатнім і необхідним для виховання особи, запобігання новим проступкам.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст.172-6 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в прибуток держави 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Рівненський міський суд.

Суддя Доля В.А.