Провадження №3/127/8416/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2020 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Жмудь О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу від 26.10.2020 року ОСОБА_1 26.10.2020 року о 09:15 год. по вул. Маяковського, 138 в м. Вінниця керував автомобілем VOLKSWAGEN LT35, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів в режимі маршрутного таксі за маршрутом 14А «Площа Перемоги Будинок Відпочинку» без засобів індивідуального захисту, а саме без захисної маски чи респіратора, що закривають рот та ніс, чим порушено вимоги постанови КМУ № 641 від 21.07.2020 року.

В судовому засіданні правопорушник та його захисник вину не визнали, надали суду письмові пояснення та просили закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 зазначив, що на момент зупинки автотранспортного засобу перевезення пасажирів в режимі маршрутного таксі за маршрутом 14А «Площа Перемоги Будинок Відпочинку» ним не здійснювалось, він прямував на кінцеву зупинку маршруту «Будинок Відпочинку» з метою початку виїзду на маршрут. Оскільки попередньо ОСОБА_1 було здійснено оброблення авто дезінфікуючими засобами, в салоні зберігся запах таких засобів, що ускладнювало дихання через тканину захисної маски. Тому, ОСОБА_1 приспустив захисну маску, а потім зняв взагалі. В салоні не було пасажирів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУПАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, як встановлено судом, в протоколі про адміністративне правопорушення від 26.10.2020 року свідків не зазначено та в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про них.

Будь-яких доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, крім протоколу від 26.10.2020 року, матеріали справи не містять, інші належні та достатні докази, які б підтверджували обставини, викладені у протоколі, в матеріалах справи відсутні.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без наявних інших доказів, які б підтверджували обставини, викладені у ньому, не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, з огляду на вказане сам по собі протокол про адміністративне правопорушення від 26.10.2020 року не є доказом вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя О.О. Жмудь