Справа № 265/2462/20
Провадження № 3/265/1412/20
П О С Т А Н О В А

24 червня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Вайновський Артур Миколайович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

07 квітня 2020 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з Кальміуського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області для розгляду надійшов протокол серії ДПР18 № 061895 від 29.03.2020, складений відносно ОСОБА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно із вказаним протоколом 29 березня 2020 року о 21-50 годині у селі Талаківка Кальміуського району міста Маріуполя водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz , д/н НОМЕР_1 , із наявними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з рота, млява мова, нестійка ході). Від проходження медичного огляду у медичному закладі на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 припустився порушення вимог п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 у судові засідання, які призначалися на 13.04.2020, на 04.05.2020 та на 24.06.2020, не з`явився, судова рекомендована кореспонденція повернута на адресу суду за закінченням термінів зберігання.

Разом із тим, проаналізувавши поведінку правопорушника, який був обізнаний про складення відносно нього відповідного матеріалу про адміністративне правопорушення та достовірно знав, що його розгляд проводитиметься Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області, враховуючи також, що правопорушник понад два місяці жодним чином не виявив зацікавленості щодо стану розгляду даного матеріалу, суд приходить до висновку про умисне неотримання ним судової кореспонденції за місцем проживання і ухилення від явки до суду з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення внаслідок спливу строків, визначених ст. 38 КУпАП.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи; розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору; нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції, приймаючи до уваги положення ст. 38 КУпАП.

Враховуючи наведені положення, а також те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність правопорушника.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП одними із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За положеннями ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду, передбачена відповідною Інструкцією, затвердженою спільним Наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 за № 1413/27858 (надалі - Інструкція).

Пунктом 2 Розділу І даної Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 Розділу І Інструкції 3 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із п. 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З наданих матеріалів вбачається, що автомобіль Mercedes-Benz , д/н НОМЕР_1 був затриманий військовослужбовцями Національної гвардії України на військовому блокпості, дислокованому у селі Талаківка міста Маріуполя, які в подальшому викликали наряд поліції Кальміуського відділення поліції ЦВП ГУНП в Донецькі області з метою фіксації правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані письмові пояснення гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 , залучених у якості свідків, за змістом яких останні підтвердили наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, його відсторонення від керування транспортним засобом та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Будь-яких інших доказів, як то фото- чи відеофіксації правопорушення, письмових пояснень самого правопорушника, до протоколу не додано і посилань на їх наявність не зазначено.

Разом зі тим, суд критично ставиться до вищенаведених пояснень свідків, оскільки їх показання, ураховуючи відсутність будь-яких інших доказів, не можуть бути беззаперечними свідченнями учинення особою адміністративного правопорушення. При цьому гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 є військовослужбовцями Національної гвардії України, що ставить під сумнів їх безсторонність і незацікавленість.

Таким чином, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, які підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Крім того, диспозиція частини 2 статті 130 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність наступає у разі повторного протягом року вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті.

Проте, будь-яких відомостей про притягнення ОСОБА_1 протягом останнього року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не надано, що фактично унеможливлює у даному випадку кваліфікування судом дій особи за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В сенсі наведених норм та викладених обставин суд вважає необхідним закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 221, 247, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

1. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

2. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

3. Постанова складена 24 червня 2020 року.

Суддя ______________________________________ А.М. Вайновський