Справа № 206/5441/20
Провадження № 3/206/2345/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Плінська А.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В Самарський районний суд м. Дніпропетровська надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, які постановою судді були об`єднані в одне провадження.

21.11.2020 року близько 14-15 год. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 висловлювала образи, погрози та тягала за волосся свою матір ОСОБА_2 , тим самим вчинила психологічне та фізичне домашнє насильство, що викликало у постраждалої особи занепокоєння за своє життя та здоров`я. Вказане правопорушення вчинено повторно протягом року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Вона ж, 21.11.2020 року о 14-15 год. за адресою: АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру по відношенню до своєї доньки ОСОБА_3 , а саме: ображала нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, заподіяла їй фізичного болю, вдарила ногою по животу.Вказане правопорушення вчинено повторно протягом року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином сповіщеною про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення шляхом направлення судової повістки до суду не з`явилася. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляла. Наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Тому, враховуючи викладене вважаю за можливе розглядати справу в її відсутності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 36 КУпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Частиною другою статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, яке вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з із вказаних порушень.

Дослідивши матеріали справи, вважаю що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП доведена у повному обсязі та підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серія ВАБ №176218 від 21.11.2020 року та серія ВАБ №003600 від 21.11.2020 року, складеними правомочними посадовими особами у встановленому законом порядку; заявою потерпілої ОСОБА_2 та її поясненнями; рапортом; постановами суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Отже, виходячи з викладеного та враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, слід визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та з урахуванням положень ст. 36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на підставі ст. 36 КупАП накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Плінська