Справа №127/4068/20
Провадження № 3/127/1234/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2020 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бессараб Н.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №316897 від 10.02.2020 року, громадянин ОСОБА_1 10.02.2020 року о 10.00 год., перебуваючи за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 , вчинив сімейне насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою, штовхав, погрожував, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю.

В судовому засіданні свою вину у вчиненому ОСОБА_1 не визнав. Суду пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із своєю матір`ю ОСОБА_2 та її чоловіком ОСОБА_3 . Того дня, 10.02.2020 року, він своїй матері не погрожував та з нею не конфліктував.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 є її сином. 10.02.2020 року о 10.00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ображав її нецензурною лайкою, штовхав, наносив їй удари та погрожував. ОСОБА_2 просила суд прийняти міри до її сина ОСОБА_1 , який постійно зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, систематично висловлюється на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, застосовує фізичне насильство відносно неї, чим створює нестерпні умови для життя.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він є чоловіком ОСОБА_2 , вони проживають за адресою: АДРЕСА_1 разом з сином дружини ОСОБА_1 10.02.2020 року приблизно о 10.00 год. ОСОБА_1 увійшов на кухню і почав висловлюватися нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , штовхав її, погрожував фізичною розправою, тому вона викликала поліцію. У зв`язку з даним випадком у ОСОБА_2 погіршився стан здоров`я.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 суду охарактеризували ОСОБА_1 лише позитивно. Проте на запитання суду свідки повідомили, що вони не були очевидцями події, яка мала місце 10.02.2020 року о 10.00 год. за адресою: АДРЕСА_2 3. Свідки повідомили також, що між ОСОБА_1 та його матір`ю ОСОБА_2 постійно виникають конфлікти і сварки, ініціатором яких є саме ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_9 - старший дільничний інспектор Лівобережного ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області суду пояснив, що він неодноразово виходив за адресою: АДРЕСА_1 на виклики ОСОБА_2 з приводу неправомірних дій її сина ОСОБА_1 , зокрема, щодо вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_2 , пошкодження останнім майна в будинку, побиття телевізору, тощо. Також зазначив, що ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, поводить себе завжди агресивно, не йде на контакт.

Свідок ОСОБА_10 - інспектор взводу №2 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП, який склав протокол серії АА №316897 від 10.02.2020 року та здійснював виїзд 10.02.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 на виклик ОСОБА_2 з приводу неправомірних дій її сина ОСОБА_1 суду пояснив, що приїхавши 10.02.2020 року на виклик ОСОБА_2 , остання повідомила, що ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , штовхав її, погрожував фізичною розправою, тому вона викликала поліцію. Ці пояснення ОСОБА_2 підтвердив свідок ОСОБА_3 . При цьому ОСОБА_1 поводив себе агресивно.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисному вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян. Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений.

Об`єктивна сторона правопорушення, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №316897 від 10.02.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 10.02.2020 року о 10.00 год., перебуваючи за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою, штовхав, погрожував, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю.

Факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства 10.02.2020 року о 10.00 год., за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 підтверджується показами допитаних в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 .

З пояснень потерпілої та свідка суд встановив, що ОСОБА_1 нецензурно ображав свою матір ОСОБА_2 , з якою він разом проживає, штовхав її, погрожував фізичною розправою.

Суб`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАПхарактеризується наявністю вини у формі умислу.

Матеріалами справи, поясненнями свідка ОСОБА_3 , потерпілої встановлено факт висловлювання ОСОБА_1 погроз фізичної розправи, нецензурних образ на адресу матері ОСОБА_11 , застосування відносно останньої штовханини, тобто дії ОСОБА_1 повністю охоплюються складом правопорушення ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що він не ображав свою матір ОСОБА_2 нецензурними словами, не штовхав її, не погрожував фізичною розправою спростовуються показами свідка ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_2 .

Крім того, ОСОБА_1 не надав суду будь-яких інших допустимих доказів в спростування пояснень свідка ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_2 .

Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не були безпосередніми свідками події, яка мала місце 10.02.2020 року, тому їх покази не спростовують показань свідка ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_2 .

Враховуючи встановлені фактичні обставини, характер дій ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП доведена зібраними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Таким чином, приймаючи до уваги, що на час розгляду судом матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, сплинув строк притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а тому суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 173-2, 221, п. 7 ч. 1 ст. 247, 252, 284 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: