Справа № 548/2061/20
П О С Т А Н О В А Провадження №3/548/617/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.12.2020 року м. Хорол
Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Коновод О.В. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Хорольського ВП ГУНП України в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого інженером в СТОВ " Мусіївське", мешканця АДРЕСА_1
за ст. 173, 173-2, 185 КУпАП, -
02.10.2020 року о 12 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 з хуліганських мотивів пошкодив майно належне ОСОБА_2 , а саме пошкодив ліве дзеркало на авто заднього ходу, чим вчинив правопорушення , за що передбачена відповідальність згідно ст. 173 КУпАП.
Крім цього, 14.11.2020 року о 12:30 год. гр. ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння та прийшовши до помешкання колишньої співмешканки ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 вчинив насильство в сімї , а саме виражався в бік останньої нецензурною лайкою, намагався вчинити бійку, чим вчинив правопорушення, за що передбачена відповідальність ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.
Крім цього, 14.11.2020 року о 12:52 год. гр. ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння за адресою АДРЕСА_1 вичнив злісну непокору працівникам поліції, а саме не виконував законні вимоги поліції, хапав за форменний одяг та намагався вчинити бійку з працівником поліції, чим вчинив правопорушення, за що передбачена відповідальність ст. 185 КУпАП.
Відповідно до ч. 2ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більшеадміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особавчинилакількаадміністративнихправопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягненнянакладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
З урахуванням встановлених обставин та у відповідності до ч.2ст. 36 КУпАПсправи про адміністративне правопорушення № 548/2061/20( провадження № 3/548/617/20) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, № 548/2062/20( провадження № 3/548/618/20) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, № 548/2063/20( провадження № 3/548/619/20) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП слід об`єднати в справу про адміністративне правопорушення № 548/2061/20( провадження № 3/548/617/20) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173, 173-2 ч. 1 , 185 КУпАП для спільного розгляду.
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, що притягується до адміністративної відповідальності були роз`яснені вимоги ст. 268 КУпАП України й зміст ст. 63 Конституції України.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 , 173-2 ч. 1 , 185 КУпАП визнав повністю, розкаявся.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, 124 КУпАП підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення , письмовими поясненнями .
Згідно ст. 173 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Згідно ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Згідно ст. 185 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку .
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.
З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначає, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини (далі - ЄКПЛ) та основних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Європейський суд з прав людини приділяє особливу увагу дотриманню аналізованих принципів як невід`ємної складової права на справедливий суд, практичне застосування яких відбувається при досліджені доказів та оскарженні невмотивованих рішень суду, коли влучні аргументи сторін судом просто проігноровані.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справах: OZTURK v. GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53 та Швидка проти України від 30.10.2014 року), справи про адміністративні правопорушення даної категорії, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.
Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відтак, на всі стадії оскарження у судах постанов у справах даної категорії на позивачів (осіб, яких притягнуто до адміністративної відповідальності) поширюються всі гарантії статті 6 ЄКПЛ.
Рішенням у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії» від 23.05.1993 р. ЄСПЛ вказав, що принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, а також, що вкрай важливо, відповісти на них.

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» від 1.07.2003 р. (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті, та надати стороні можливість його оскарження у разі незгоди з аргументами суду. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль за здійсненням правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), від 27.09.2001 р.). А тому при оскаржені рішення суду слід звертати увагу на те, що залишення без уваги ключових доводів сторони є прямим порушенням процесу.

ЄСПЛ завжди займав визначне місце, забезпечуючи право на справедливий суд (Airey v. Ireland (Ейрі проти Ірландії), § 24; Stanev v. Bulgaria (Станєв проти Болгарії) [ВП], §231). Ця гарантія є «одним з основних принципів будь - якого демократичного суспільства, відповідно до Конвенції» (Pretto and Others v. Italy (Претто та інші проти Італії), § 21).

Оскільки за змістом ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, а юрисдикція їх поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, ключову роль у забезпеченні ефективного захисту прав і свобод громадян на національному рівні відведено саме судам.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КУпАП, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкцій ст. ст. 173,173-2 ч. , 185 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Перевіркою матеріалівсправи встановлено,що протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженою особою, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 173-2 ч. 1 , 185 КУпАП доведений сукупністю зібраних доказів.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 в межах санкції ст.ст. 173, 173-2 ч. 1 , 185 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом держаного примусу, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді шістдесяти годин громадських робіт.

В порядку ч.5 ст.283 КУпАП суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.

Згідно зіст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За таких обставин, виходячи з викладеного, беручи до уваги характер правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і з урахуванням усіх обставин та керуючись ст. ст. 173, 173-2 ч. 1 , 185,283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення № 548/2061/20( провадження № 3/548/617/20) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, № 548/2062/20( провадження № 3/548/618/20) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, № 548/2063/20( провадження № 3/548/619/20) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП і присвоїти об`єднаній справі № 548/2061/20 провадження №3/548/617/20.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачени зах:

- ст.173 КУпАП у вигляді 60 годин громадських робіт;

- ст.173 - 2 КУпАП у вигляді 30 годин громадських робіт;

-ст.185 КУпАП у вигляді 60 годин громадських робіт;

На підставі ст. 36 КУпАП, шляхом накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно призначити ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді шістдесяти годин громадських робіт.

У відповідності до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з порушника справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітньої плати 420,40 грн. на рахунок :

Отримувач коштівГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37993783
Банк отримувачаКазначейство України (ЕАП)
Рахунок отримувачаUA0026001
Код класифікації доходів бюджету22030106

Постанова може бути звернена до виконання протягом 3 місяців з дня її винесення, а в разі її оскарження чи опротестування з дня розгляду скарги або протесту.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Коновод О. В.