Справа № 606/2321/20
Постанова

Іменем України

23 листопада 2020 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Малярчук В.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2020 року близько 12.50 години ОСОБА_1 в смт. Микулинці, по вул. С. Бандери перебував без документів, що посвідчують особу, чим порушив вимоги п.п.10 п.2 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року, вчинив правопорушення склад якого передбачений ст. 44 -3 КУпАП.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак не повідомив суд про причини своєї неявки.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно положення ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно дост. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 400861 від 02 листопада 2020 року, який був складений компетентною особою, його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та рапортом від 02 листопада 2020 року.

Таким чином, суддя вважає доведеною наявність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, тобто порушення правил щодо карантину людей, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а саме перебування в громадському місці без документів.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що адміністративне правопорушення мало місце внаслідок порушення правил карантину, визначених КМУ № 211 від 11.03.2020 року, разом з тим, закон дає можливість органу (посадовій особі), що уповноважений вирішувати справу, за певних умов застосувати щодо порушника усне зауваження, звільнивши його від адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 22 КУпАП.

Враховуючи приписи наведеної статті, у даному конкретному випадку суддя, одночасно доходить висновку про малозначність вчиненого правопорушення, так як скоєння ОСОБА_1 правопорушення не були суб`єктивно спрямовані на заподіяння істотної шкоди, не являють собою великої суспільної небезпеки, а в результаті їх заподіяння не настали наслідки у вигляді значної шкоди суспільним та державним інтересам держави Україна, рівно як і правам та свободам громадян або іншим охоронюваним законом цінностям.

Відтак приймаючи до уваги, той факт, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення вперше, виступає в якості пом`якшуючої обставини, суддя доходить висновку, що застосування до даного правопорушника усного зауваження, є достатнім та адекватним скоєному засобом впливу, що дозволяє досягти виховних та превентивних мір на майбутнє, одночасно забезпечуючи невідворотність реагування за кожне правопорушення, в тому числі за малозначне.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, виноситься постанова про закриття провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 22, ст.. 44 -3, ч.1, ст. 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками ст.44-3 КУпАП провадженням закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбаченихчастиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Суддя В.В. Малярчук