Номер справи 237/6268/19
Номер провадження 3/237/71/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.01.20 року м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Кучко Я.Ю., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 8092 від 01.11.2019 року ОСОБА_1 перетинаючи ОСОБА_2 « ОСОБА_3 » 01.11.2019 року о 12 годині 40 хвилин приховавши у особистих речах, в салоні та у багажному відділенні автомобіля здійснював переміщення підакцизних товарів алкогольних напоїв без наявних марок акцизного податку встановленого зразку.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до висновку про те, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно абз.3 ч.4 ст.11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Диспозиція ч.1 ст.164-5 КУпАП регламентує, що адміністративна відповідальність настає за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств - виробників, імпортерів і продавців таких товарів.

Суб`єктами вказаного правопорушення можуть бути посадові особи підприємств-виробників, імпортерів і продавців алкогольних напоїв або тютюнових виробів, а також особи, які здійснюють транспортування вказаної продукції.

Отже, обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.164-5 КУпАП є спеціальний суб`єкт, яким є виключно посадові особи підприємств-виробників, імпортери і продавці цих товарів.

Між тим, матеріали справи не містять жодних даних, що ОСОБА_1 є посадовою особою підприємств-виробників, імпортерів або продавцем вилученого товару.

Крім того, суд зауважує, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП настає за зберігання або транспортування алкогольних напоїв саме з підробленими або фальсифікованими марками акцизного податку, а не таких, що взагалі не мають марку акцизного податку, що має місце в даному випадку.

Суд зазначає, що до матеріалів справи також не долучено будь-яких належних та допустимих доказів в розумінні ст. 251 КУпАП України на підтвердження факту відповідності вилучених у ОСОБА_1 пляшок, а саме рідин що містяться в них, критеріям алкогольного напою (висновків експертів, висновків за результатами дослідження відбору проб (зразків) харчових продуктів тощо), у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити чи дійсно переміщувані ОСОБА_1 пляшки містять у собі алкогольні напої.

Таким чином, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути беззаперечним доказом його вини, оскільки викладені в ньому відомості не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, згідно положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, суд, за відсутності достатніх та переконливих доказів, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-5 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

На підставі викладеного, ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, керуючись ст. ст. 247, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164-5 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені у ОСОБА_1 (згідно з протоколом вилучення, який є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення № 0892 від 01.11.2019 року) речі повернути ОСОБА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 як законному володільцю.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя Я.Ю. Кучко