Справа № 156/996/20
Номер провадження: 3/156/466/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М.О. за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника Бика О.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , депутата Іваничівської селищної ради -

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи депутатом Іваничівської селищної ради Волинської області, являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом на якого поширюється дія зазначеного Закону, несвоєчасно, без поважних, причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік (щорічна декларація), чим порушив ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав та пояснив, що він був обізнаний з тим, що до 01 червня потрібно подати декларацію, однак несвоєчасно її подав у зв`язку з тим, що у нього виникали труднощі із заповненням даних, а тому він просив свого знайомого про допомогу, однак із карантинними обмеженнями та зайнятістю на роботі останній не міг прийти до нього додому вчасно. Пізніше у нього виникали труднощі пов`язані із виникненням помилок сервера. Крім цього вказав, що йому секретарем Іваничівської селищної ради було повідомлено про те, що потрібно подати декларацію до 01 квітня, однак що продовжено термін для подачі декларації до 01 червня йому ніхто не повідомляв. Просив провадження відносно нього закрити.

Захисник Бик О.В. просив провадження відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, мотивуючи це тим, що датою вчинення правопорушення слід рахувати - 24.06.2020 року, а згідно ст. 38 КУпАП строк для притягнення до адміністративної відповідальності сплив. Також згідно п.2-1 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», встановлено, що декларації, які відповідно до статті 45 КУпАП подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня, про те, в ч.1 ст. 45 КУпАП максимальним строком для подачі декларації вважається 01.04.2020 року. Вказав, що поважною причиною, яка перешкоджала ОСОБА_1 подати вчасно декларацію є те, що запроваджено карантин. Також, вважає, що є порушення при складанні самого протоколу, а саме вказано, що до протоколу додається відповідь на запит Голобської селищної ради, що не має відношення до цього протоклу та немає дати складання протоколу в копії протоколу, яка надана ОСОБА_1 . Просить провадження закрити також у зв`язку з тим, що рішенням Конституційного суду України визнано неконституційним повноваження НАЗК щодо моніторингу та перевірки інформації в деклараціях та своєчасність їхнього подання суб`єктами декларування.

Прокурор Іваничівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури Лісневський К.В., зазначив, що в матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження скоєного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , а тому останній повинен бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинене.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 повноваження депутата ради починаються з моменту офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії ради рішення про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів і закінчуються в день першої сесії ради нового скликання.

Відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно з ч.3 ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» на депутатів місцевих рад поширюється вимоги та обмеження встановлені Законом - депутати місцевих рад зобов`язані щороку до 1 квітня подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до Закону за місцем роботи (служби), крім самозайнятих осіб, безробітних або пенсіонерів, які подають зазначені декларації до апаратів відповідних місцевих рад або їх виконавчих комітетів.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. З цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно розділу ХІІІ п.2-1 Перехідних положень Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня. Суб`єкти декларування, які у період до 1 червня 2020 року не мали можливості подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачену абзацом першим частини другої статті 45 цього Закону, або повідомлення про суттєві зміни у майновому стані відповідно до статті 52 цього Закону у зв`язку із встановленням на території їх проживання карантинно-обмежувальних заходів, звільняються від відповідальності за несвоєчасне подання такої декларації чи повідомлення у зазначений період.

Тобто, ОСОБА_1 , будучи депутатом Іваничівської селищної ради, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Відповідно до публічно доступної інформації про оприлюднені суб`єктами декларування електронні декларації ОСОБА_1 подав свою декларацію за 2019 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, 24.06.2020 року, а мав подати в період часу з 00 год. 00 хв 01.01.2020 року по 00 год. 00 хв. 01.06.2020 року, тобто несвоєчасно, без поважних причин.

Крім цього, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення №270 від 24.09.2020 року

-Поясненнями секретаря Іваничівської селищної ради ОСОБА_2 ;

-Копією витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування»

-Повідомленням про неподання або несвоєчасне подання декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

-Додатком про послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_1

-Рішенням Іваничівської селищної ради від 16.11.2017 року про початок повноважень депутатів Іваничівської селищної ради»

-Повідомленням про необхідність подання декларації;

-Характеристикою ОСОБА_1 ;

-Копією декларації ОСОБА_1 ,

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, оцінюючи докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Щодо заявленого захисником клопотання про закриття провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення слід зазначити наступне.

Як встановлено у протоколі про адміністративне правопорушення, датою вчинення ОСОБА_1 правопорушення повязанного з корупцією є 24.06.2020 року, з чим останній в судовому засіданні погодився. Ст.38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Тому покликання захисника на те, що строк накладення адміністративного стягнення сплив суд до уваги не приймає.

Дійсно у п.2.1. Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що суб`єкти декларування, які у період до 1 червня 2020 року не мали можливості подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачену абзацом першим частини другої статті 45 цього Закону, або повідомлення про суттєві зміни у майновому стані відповідно до статті 52 цього Закону у зв`язку із встановленням на території їх проживання карантинно-обмежувальних заходів, звільняються від відповідальності за несвоєчасне подання такої декларації чи повідомлення у зазначений період.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що був обізнаний з тим, що термін подачі декларації до 01 червня, на запитання суду не зміг пояснити суду, які саме карантинно-обмежувальні заходи були встановлені на території смт.Іваничі та які завадили йому подати вчасно декларацію. В судовому засіданні підтвердив, що декларацію заповнював та подавав з власного комп`ютера, що розташований у нього вдома. Ствердив, що його товариш не зміг йому допомогти, оскільки було введено карантинні обмеження, однак суду не було надано жодних доказів про встановлення таких заходів на територіії проживання ОСОБА_1 . Крім цього при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та при дачі пояснень не вказував, що карантинні обмеження слугували для нього перешкодою для подачі декларації. Твердження ОСОБА_1 про те, що технічні несправності завадили йому подати вчасно декларацію суд розцінює критично, оскільки як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення такі несправності мали місце лише у січні 2020 року та з 11.03.2020 року по 12.03.2020 року, в той же час як вперше ОСОБА_1 у свій особистий кабінет для подачі декларації здійснив вхід 18.06.2020 року ( а.с.13).

Дійсно Рішенням Конституційного Суду № 13-р/2020 від 27.10.2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними): - пункти 6, 8 частини першої статті 11, пункти 1, 2, 6-10-1, 12, 12-1 частини першої, частини другу - п`яту статті 12, частину другу статті 13, частину другу статті 13-1, статтю 35, абзаци другий, третій частини першої статті 47, статті 48-51, частини другу, третю статті 52, статтю 65 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII зі змінами; Однак як вказано у ч.2 його резолютивної частини Пункти 6, 8 частини першої статті 11, пункти 1, 2, 6-10-1, 12, 12-1 частини першої, частини друга - п`ята статті 12, частина друга статті 13, частина друга статті 13-1, стаття 35, абзаци другий, третій частини першої статті 47, статті 48-51, частини друга, третя статті 52, стаття 65 Закону України „Про запобігання корупції від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII зі змінами, стаття 366-1 Кримінального кодексу України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення тобто з 27.10.2020 року.

Так, у п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Інші зауваження що викладені захисником до протоколу про адміністративне правопорушення від 24.09.2020 року, суд не вважає такими, що спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Обираючи міру стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин та вважає необхідним призначити адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючисьч.1 ст.172-6, ст.ст.279,280,283 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів : ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету : 22030106.) судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у встановлений строк стягнути суму штрафу у порядку примусового виконання постанови у подвійному розмірі.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно ЗУ «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського Апеляційного суду через Іваничівський районний суд.

Суддя М. О. Федечко