Справа № 567/552/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., з участю секретаря Клімович О.О., захисника ОСОБА_1 - адвоката Ярмольчука В.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює водієм ФОП ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Острозького районного суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 . Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №098104 від 07.05.2020 р. ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП при наступних обставинах 07.05.2020 р. о 13 год. 33 хв. на автодорозі Н-25 «Городище-Рівне-Старокостянтинів» ОСОБА_1 порушив правила щодо карантину людей, а саме здійснював регулярні спеціальні перевезення без погодження з уповноваженим органом національної поліції, чим порушив підпункт 4 пункту 2 постанови КМУ №211 від 11.03.2020р., перевезення здійснював на транспортному засобі «Mersedes-Benz Sprinter 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, та відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП присутність ОСОБА_1 при розгляді даної справи не є обов`язковою. В наданих до суду письмових поясненнях ОСОБА_1 вказав, що не допускав порушення, яке йому ставиться у провину, а саме не порушував підпункту 4 пункту 2 постанови КМУ № 211 від 11.03.2020р. (в редакції, яка діяла на день складання протоколу), оскільки не є здобувачем освіти та не відвідував заклади освіти, заборону на що було передбачено підпунктом 4 пункту 2 вищевказаної постанови. Зазначив, що не є суб`єктом адміністративної відповідальності, оскільки до його компетенції не відноситься погодження маршруту, що є обов`язком його роботодавця ФОП ОСОБА_2 , який є власником транспортного засобу. Зазначив, що йому відомо про факт звернення ФОП ОСОБА_2 до уповноваженого органу Національної поліції щодо узгодження маршруту та відмови він не отримав, а тому підлягає застосуванню «принцип мовчазної згоди». Вказує на те, що інспектор поліції при складанні протоколу не дотримався вимог закону в частині збирання доказів на підтвердження здійснення ним регулярних спеціальних перевезень. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Захисник Ярмольчук В.С. надав суду пояснення, аналогічні зазмістом до письмових пояснень ОСОБА_1 . Просив провадження у справі закрити, обгрунтовуючи тим, що ОСОБА_1 не порушував підпункт 4 пункту 2 постанови КМУ № 211 від 11.03.2020р. та в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження такого порушення.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція статті 44-3 КУпАП має бланкетний (відсилочний) характер, тобто дана норма не містить чітких правил поведінки, а для розкриття їх змісту відсилає до інших законодавчих та підзаконних нормативно-правових актів, якими передбачено конкретні правила щодо карантину людей.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення підпункту 4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 р.

Згідно вимог пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11.03.2020 р. (з урахуванням внесених змін) на усій території України установлено з 12 березня 2020 р. по 11 травня 2020 р. карантин.

Та відповідно до підпункту 4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 р. (в редакції, яка діяла станом на дату складання протоколу 07.05.2020р.), порушення якого ставиться у провину ОСОБА_1 , до 11 травня 2020 р. заборонено відвідування закладів освіти її здобувачами.

Судом встановлено, що суть порушення, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, стосується порушення правила щодо карантину людей в частині здійснення всупереч встановленій забороні регулярних спеціальних перевезень без погодження з уповноваженим органом національної поліції, однак норма підзаконного нормативно-правового акту порушення якої на думку особи, яка складала протокол, допустив ОСОБА_1 , передбачала заборону за інший характер діянь за відвідування закладів освіти її здобувачами.

Стаття 280 КУпАП вказує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною 1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бедіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністратвну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини.

При цьому, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016р., заява № 926/08), серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу. Та відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення за ст.44-3 КУпАП протоколи мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Разом з тим, як встановлено судом, інспектором поліції при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП, вказаних вище вимог закону в повній мірі виконано не було, не наведено достатніх та переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, зокрема здійснення ним регулярних спеціальних перевезень.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v.Turkey) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

В матеріалах справи на підтвердження провини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, міститься протокол про адміністративне правопорушення, та в ході судового розгляду не було здобуто достатніх та переконливих доказів на підтвердження обставин, наведених у такому протоколі. Письмові пояснення осіб, вказаних у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі як свідки та поняті, судом до уваги не приймаються, оскільки як вбачається з таких пояснень ОСОБА_4 працює інспектором Управління патрульної поліції в Рівненській області, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є працівниками Управління укртрансбезпеки в Рівненській області, а відтак в силу їх службових повноважень пояснення вказаних осіб на переконання суду не можуть вважатися об`єктивними та неупередженими.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

З огляду на встановлені судом обставини та невірне посилання у тексті протоколу на підпункт 4 пункту 2 постанову КМУ № 211 від 11.03.2020 р., суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.245, п.1 ч.1 ст.247, 251, 276, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 27.06.2020 р.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.