П О С Т А Н О В А

01.12.2020 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області Шепель К.А.,

за участі особи,яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

представника служби у справах дітей Жмеринської міської ради Українця П.І.,

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла з Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, -

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №723790 від 27 вересня 2020 року, складеного дільничним інспектором Жмеринського ВП Школяром Я. В., 29 вересня 2020 року о 01-30 год ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї відносно своєї племінниці ОСОБА_2 , а саме погрожував фізичною розправою та виражався нецензурною лайкою, а також пошкодив міжкімнатні двері в будинку.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому не визнає, пояснює, що повернувся ввечері до дому, а ОСОБА_2 (його племінниця) закрила міжкімнатні двері, і він не міг пройти на кухню та до вбиральні, просив їх відчинити, але вона відмовилась, тоді він їх вибив. Вважає, що в себе вдома може робити все, що забажає.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_2 , яка давала показання в судовому засіданні пояснення за участі представника служби у справах дітей, підтверджує обставини, викладені в протоколі та факт вчинення насильства в сім`ї. Пояснює, що її дядько ОСОБА_1 прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння з невідомим чоловіком та почав щось шукати по тумбочках. Вона злякалась та закрила міжкімнатні двері, тоді ОСОБА_1 їх зламав, при цьому їй погрожуючи фізичною розправою, і вона викликала працівників поліції, оскільки вдома з дорослих більше нікого не було. Мати знаходиться на роботі за кордоном, а з батьком вона не спілкується.

Представник служби у справах дітей Українець П.І. в судовому засіданні пояснює, що неповнолітня ОСОБА_2 може проживати в одному будинку з дядьком, за дорученням матері. Про цю сім`ю службі у справах дітей не відомо.

Автор протоколу зробив висновок, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності), зокрема, психологічного характеру (погрози, образи, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Суддя дослідив письмові матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, у якому ОСОБА_1 зазначив, що у них з племінницею виникло непорозуміння; рапорт про домашнє насильство, згідно з яким ОСОБА_2 повідомила поліцію 27 вересня 2020 року о 1 год 40 хв., що її дядько створює нестерпні умови проживання; письмове пояснення ОСОБА_2 , яке відповідає показанням, наданим нею в судовому засіданні; письмове пояснення ОСОБА_1 , який вказав, що конфлікта не було; протокол медичного огляду, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду; форму оцінки ризиків, де ризик визначено, як низький та довідку характеристику.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, доведеною повністю, оскільки останній застосував психологічне насильство до своєї племінниці під час сварки, однак такі його дії не спричинили тілесних ушкоджень потерпілій.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, яке не призвело до тяжких наслідків, дані про особу правопорушника, який не працює, ступінь вини ОСОБА_1 який вчинив адміністративне правопорушення з прямим умислом. Обставин, що пом`якшують відповідальність та обставин, що обтяжують відповідальність - не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, доходжу висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу.

Керуючись статтями 173-2, 280, 283 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до статті 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду на протязі десяти днів через Жмеринський міськрайонний суд.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з дня її винесення або з дня вирішення скарги в апеляційному порядку.

Суддя Костянтин Шепель