Провадження № 3/235/50/20
Єдиний унікальний номер 235/4084/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 січня 2020 року Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Стоілова Т.В., при секретарі Соловйовій М.О. за участю прокурора Філонова О.О. правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Удачне Покровського району Донецької області, громадянина України, голову Удачненської селищної ради Покровського району Донецької області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП

В С Т А Н О В И Л А:

16.12.2019 року до суду надійшли адміністративні матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП ОСОБА_1 , яким присвоєно № 3/235/3208/19 та 3/235/3209/19 відповідно. Постановою суду від 18.12.2019 року дані матеріали об`єднані та присвоєно єдиний № 3/235/3208/19

З протоколів про адміністративне правопорушення № 4 та № 5 від 10.12.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 будучи головою Удачненської селищної ради Покровського району Донецької області та відповідно до п.«б» ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення ст.35 ЗУ «Про запобігання корупції» та ст.59-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування» 20.02.2018 року, перебуваючи в робочому кабінеті Удачненської селищної ради, що розташована за адресою: Донецька область, Покровський район с.Удачне вул.Желєзнодорожна, буд.53, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції або колегіальний орган селищну раду про наявність в нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення своєму синові(як водію селищної ради) премії розпорядженням від 20.12.2018 року № 7, а також при цьому діяв в умовах реального конфлікту інтересів під час вирішення цього питання, чим скоїв адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за що передбачена відповідальність за ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 р. №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Під час розгляду адміністративного матеріалу було встановлено наступні обставини.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-6 КУпАП визнав та суду пояснив, що він є головою Удачненської селищної ради Покровського району Донецької області з жовтня 2015 року. 19.01.2018 року ним було прийнято на посаду водія Удачненської сільської ради його сина ОСОБА_2 , якого було звільнено з роботи за власним бажанням 12.02.2018 року. Згідно його розпорядження № 7 як голови ради від 20.02.2018 року «про виплату щомісячної премії працівникам селищної ради» його синові було призначено премію за січень 2018 року в розмірі 10% від посадового окладу, яку було виплачено. Під час підписання та затвердження цього розпорядження він не повідомляв не селищну раду ні НАЗКК про реальний конфлікт інтересів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Філонова О.О., суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що згідно рішення Удачненської селищної ради Покровського району Донецької області № УІІ/1-1 від 16.11.2015 року визнано повноваження ОСОБА_1 як Удачненського селищного голови(а.с.17-20).

Згідно розпорядження селищного голови № 55рк від 15.12.2016 року, уповноваженою особою з питань запобігання та виявлення корупції вУдачненській селищній раді Покровського району Донецької області визначено ОСОБА_1 , щодо якого затверджено відповідне положення.(а.с.21-23)

Відповідно до п. 3 Розділу І Положення про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Удачненської селищної ради, затвердженого рішенням сесії селищної ради від 23.02.2017 року, преміювання здійснюється за фактично відпрацьований час, не отримують премію працівники, які звільнилися, не проробивши повного місяця.(а.с.26.-27).

Як вбачається з розпоряджень Удачненського селищного головиОСОБА_3 .В., його сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 було прийнято на посаду водія Удачненської селищної ради і 12.02.2018 року було звільнено з займаної посади(а.с.24-25, 36).

Відповідно до розпорядження селищного голови Удачненської селищної ради Дугельного В.В. № 7рк від 20.02.2018 року, було встановлено виплатити водію Удачненської селищної ради його синові ОСОБА_2 премію в січні 2018 року в розмірі 10% від посадового окладу.(а.с.29)

Селищний голова ОСОБА_1 у будь-якій формі не повідомляв колегіальний орган Удачненську селищну раду про те, що у нього виник реальний конфлікт інтересів під час винесення розпорядження про преміювання свого сина.

Вищевказане є належно допустимими доказами того, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду Удачненського селищного голови не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції або колегіальний орган селищну раду про наявність в нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення своєму синові(як водію селищної ради) премії розпорядженням від 20.12.2018 року № 7, а також при цьому діяв в умовах реального конфлікту інтересів під час вирішення цього питання, він повинен був виконати вимоги Законів України «Про запобігання корупції» (ст. 28), «Про місцеве самоврядування» (ст. 42), «Про службу в органах місцевого самоврядування» (ст. 12-1), якими встановлений обов`язок вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів, і будучи відповідальною особою перед сільською радою, доповісти раді про наявність реального конфлікту інтересів, а саме про суперечність між приватним інтересом та своїми службовими повноваженнями як Удачненського селищного голови, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено обов`язок осіб, зазначених у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 (суб`єктів, на яких поширюється дія Закону) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ст.12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» у разі виникнення конфлікту інтересів протягом строку здійснення повноважень сільський голова, зокрема зобов`язаний негайно доповісти про це відповідній раді та вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів.

Згідно ст..59-1 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування», сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Відповідно до ч.1 ст.172-7 КУпАП, неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.2 ст.172-7 КУпАП вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно примітки до ст.172-7 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".. У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

У відповідності до вимог п. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Згідно з п.3 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, беручи до уваги диспозиції ст. 172-7 КУпАП та п.2 примітки до цієї статті, можна констатувати, що порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати: - у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП); -у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП).

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП і тому правопорушник підлягає адміністративній відповідальності.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст.17 КУпАП не встановлено, терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника (вік, соціальне положення, майновий стан), ступінь його вини, відношення до скоєного адміністративного правопорушення, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Крім того, враховую, що відповідно до розділу ІV Національної антикорупційної стратегії на 2011-2015 роки, схваленої Указом Президента України від 21.10.2011 р. № 1001/2011, одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, то таке правопорушення не може бути вказане як малозначне.

ОСОБА_1 25.08.2016 року притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне адміністративне правопорушення, відповідних висновків не зробив. Разом з тим, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1 , передбачених ст.35 КУпАП, суд не вбачає.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи викладене, слід визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП і, керуючись ч.2 ст.36 КУпАП, призначити йому адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч.2 ст.172-7 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 4250грн.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 . на користь держави також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40 грн..

Керуючись ст.ст. 40-1, ч.1, ч.2 ст.172-7, 255, 276, 279, 280, 283, 285, 289 КУпАП, суддя-

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Удачне Покровського району Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250(чотири тисячі двісті п`ятдесят)грн., який перерахувати на р/р: Покровський район Покровський район UA0005259, Отримувач коштів: Покровське УК/ Покровський район/21081100, МФО - 899998,, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Удачне Покровського району Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави(UA0026001, Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Киів/22030106, , код класифікації доходів бюджету 22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), судовий збір в розмірі 420,40грн.

Постанова може бути оскаржена до Донецького Апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя.