КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретаря судового засідання ? Бендюжик Ю.А.

представника потерпілої ? Бобовича М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві клопотання представника потерпілої ОСОБА_1 ? адвоката Бобовича М.М., заявлене в межах апеляційної скарги на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 09.06.2017, про поновлення строку на апеляційне оскарження, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 09.06.2017 провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду представник потерпілої подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 09.06.2017.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги апелянт зазначає, що потерпіла дізналась про оскаржувану наразі постанову лише у травні 2020 року, коли було отримано позов від страхової компанії про повернення страхового відшкодування, яке було сплачено внаслідок ДТП (цивільна справа №753/216/20).

Заслухавши доповідь судді, доводи представника потерпілої, який підтримав заявлене ним в межах апеляційної скарги клопотання та просив суд поновити строк на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали справи в межах, які стосуються питання щодо поновлення Бобовичу М.М. строку на звернення з апеляційними вимогами, суд приходить до висновку про залишення без задоволення такого клопотання, зважаючи на наступне.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

В своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження(п. 27 від 26.04.2007 у справі « Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003). При визначеності наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

Так, відповідно до вимог національного закону (ч.2 ст.294 КУпАП), постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Дана норма визначає строк, з якого починає обраховуватись строк на апеляційне оскарження ? день винесення постанови.

Матеріалами справи встановлено, що 09.06.2017 Дарницьким районним судом міста Києва винесено постанову про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зі змісту мотивувальної частини постанови вбачається, що потерпіла ОСОБА_1 не була присутня під час розгляду даної справи судом.

Однак, про судові засідання на 31.05.2017 та на 09.06.2017 потерпіла ОСОБА_1 повідомлялась судом, що підтверджується телефонограмами від 17.05.2017 та від 02.06.2017, які ОСОБА_1 прийняла особисто.

Отже, зі змісту вказаних телефонограм вбачається, що потерпіла ОСОБА_1 знала про судові засідання, призначені на 31.05.2017 та 09.06.2017 у справі щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП.

Положення ч.2 ст.294 КУпАП чітко регламентують, що десятиденний термін на подачу апеляційної скарги починає обраховуватись з дня винесення постанови, а в даному випадку постанову Дарницьким районним судом міста Києва винесено 09.06.2017. Отже, останнім днем на подачу апеляційної скарги на цю є 19.06.2017.

Проте, у встановлений законом десятиденний строк на подачу апеляційної скарги, а також і після нього, ОСОБА_1 , якій було достеменно відомо про здійснюване судом провадження в справі про адміністративне правопорушення, де вона являється потерпілою, ані самостійно, ані через свого представника, результатом розгляду не цікавилась і в межах строку на апеляційне оскарження, а також після, апеляційної скарги не подала.

Натомість апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 подає 26.05.2020, тобто більш ніж через два роки після закінчення строку на оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 09.06.2017.

При цьому, хоча і представник ОСОБА_1 ставить в апеляційній скарзі питання щодо поновлення йому строку на звернення з апеляційними вимогами, однак жодних доказів на підтвердження існування обставин, які були чи об?єктивно є непереборними, і які не залежали від волевиявлення ОСОБА_1 , чи які перешкоджали чи створювали труднощі, або унеможливлювали своєчасно подати апеляційну скаргу, останній не вказує.

В той же час суд зауважує, що необхідно враховувати не лише наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, але і існування об`єктивних обставин, які унеможливлювали особу вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

Проте Бобович М.М. ані в апеляційній скарзі, ані під час розгляду його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не вказує причин, які заважали особі, інтереси якої він представляє ? ОСОБА_1 самостійно, або через свого представника, поцікавитись рухом справи 753/4446/17 в межах розумних строків, або вчинити будь-які інші намагання, які можна було б розцінювати як спробу для оскарження постанови суду першої інстанції.

Відтак, оскільки ОСОБА_1 достеменно знала про здійснюване судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, де вона являється потерпілою, участь в ньому особисто не прийняла, попри обізнаність про призначені судом на 31.05.2017 та 09.06.2017 судові засідання результатом справи не цікавилась і протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження і після нього протягом більше двох років постанову не оскаржила, жодних заходів, які б свідчили про намір реалізувати гарантоване право на оскарження постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 не вчиняла, будь-яких доказів на підтвердження поважних причин, які б позбавляли її можливості вчасно подати апеляційну скаргу суду не надала, ? то приходжу до висновку про відсутність підстав для поновлення представнику ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин, оскільки апеляційну скаргу представникомпотерпілої ОСОБА_1 ? адвокатом Бобович ем М.М. подано з тривалим пропуском строку на апеляційне оскарження і апелянтом не підтверджено поважності причин пропуску такого строку, то така апеляційна скарга підлягає поверненню за правилами ч.2 ст.294 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Клопотанняадвоката БобовичаМиколи Миколайовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 09.06.2017, якою провадження щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, ? залишити без задоволення, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 753/4446/17

Апеляційне провадження № 33/824/2265/2020