Справа № 273/2421/20
Провадження № 3/273/1982/20
ПОСТАНОВА

іменем України

18 грудня 2020 року суддя Баранівського районного суду Житомирської області Новицький Є. А. , розглянувши матеріали, які надійшли від Баранівського районного відділення поліції Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Баранівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 25.10.2020 о 23.58 в с. Суємці по вул. Дмитра Самчука, 10, керував автомобілем ВАЗ 21011 з державними номерними знаками НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер» у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.

Захисник правопорушника Нурієв Р.Т. в судовому засіданні подав клопотання про зкариття провадження у даній справі про адміністративне правопорушення за відсутності складу передбаченого ч 2 ст 130 КУпАП зважаючи на те, що ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом під час перебування у стані алкогольного сп`яніння, що є обов`язковою умовою для притягнення винної особи до відповідальності.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23грудня 2005року передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З аналізу ст. ст. 251, 252КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 1 КпАП України, завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. За нормою ст.8КонституціїУкраїни в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282).

У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на органи поліції.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП настає у випадку вчинення дій передбачених ч. 1 ст.130КУпАП особою яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно постанов Баранівського районного суду Житомирської області від 29.11.2020 року було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на один рік.

Отже, з метою встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні судом досліджено матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, квитанцію приладу «Драгер», письмові пояснення ОСОБА_2 , відеоматеріали, розписку.

Не зважаючи на викладене, жоден наданий суду доказ не підтверджує вчинення ОСОБА_2 правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Так, свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що він взяв у брата його автомобіль та поїхав по власних справах. По дорозі автомобіль вийшов із ладу та зупинився. Зважаючи на дані обставини він зателефонував своєму брату ОСОБА_1 та попросив приїхати допомогти. По приїзду брата вони разом зіштовхнули автомобіль з дороги та ОСОБА_1 взявся його ремонтувати. У якийсь момент до них під`їхав патрульний автомобіль з якого вийшли поліцейські та запропонували брату пройти огляд на стан сп`яніння. Останній від такого не відмовлявся так як не заперечував факту перебування у стані алкогольного сп`яніння. Одночасно пояснював працівникам поліції те, що автомобілем він не керував. Не зважаючи на його доводи, працівники поліції склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ч 2 ст 130 КУпАП.

Відеоматеріали досліджені судом не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

За таких обставин суд немає змоги на підставі одного лиш протоколу про адміністративне правопорушення встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, враховує те, що працівники поліції склавши протокол про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 2 ст 130 КУпАП зобов`язані були тимчасово затримати транспортний засіб ОСОБА_1 , чого зроблено не було.

Ігнорування явки працівника поліції в судове засідання, суд розцінює, як не повагу до суду та спростовують всі обставини справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на органи поліції.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016р.)

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Співставивши наявні матеріали справи, зважаючи на те, що ОСОБА_1 своєї провини не визнав, а в матеріалах справи відсутні достатні докази для встановлення його вини, суд дійшов до висновку про обґрунтованість закриття провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючисьст. 247 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 - закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом десяти днів з часу її винесення.

Суддя Є.А. Новицький