ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 648/4010/19 Головуючий в 1 інстанції Бугрименко В.В.
Провадження №33/819/50/20 Доповідач в апеляційній інстанції Коровайко О.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2020 року місто Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі головуючого судді Коровайка О.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 10 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 183-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Білозерського районного суду Херсонської області від 10 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

В постанові суду зазначено, що відповідно до виконавчого листа, виданого 20 квітня 2018 року Корольовським районним судом міста Житомира, пред`явленого до примусового виконання 9 липня 2018 року, ОСОБА_1 , будучи зобов`язаним сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2000 гривень щомісячно, зобов`язання не виконує, аліменти у визначеному розмірі не сплачує, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не оспорюючи доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та правильність кваліфікації його дій, просить призначити йому покарання, не пов`язане з фізичною працею, оскільки він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та фізично працювати не може.

Заслухавши пояснення апелянта, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Вказані вимоги закону районним судом виконано належним чином.

Відповідно до санкції ч.1 ст. 183-1 КУпАП несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Як вбачається з оскаржуваної постанови суду, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин, тобто в мінімальних межах санкції вказаної статті.

Будь-яких інших альтернативних видів стягнення за вказане адміністративне правопорушення законом не передбачено.

Згідно ч.3 ст. 31-1 КУпАП суспільно корисні роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами I або II групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

В судовому засіданні апеляційного суду скаржник повідомив, що він не є інвалідом І та ІІ групи.

Твердження апелянта, що він є особою, яка постійно проживала у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, та відноситься до другої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до уваги суду не приймаються, оскільки такі особи не відносяться до категорії осіб, яким відповідно до закону суспільно корисні роботи не призначаються.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про накладення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин є законним та обґрунтованим.

Разом з цим, апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції помилково прийняв рішення про стягнення з правопорушника ОСОБА_1 судового збору в сумі 420,40 грн., оскільки відповідно до вимог п.10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому резолютивна частина постанови районного суду підлягає зміні.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 10 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 змінити.

Виключити із резолютивної частини постанови рішення про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в сумі 420,40 гривень.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя/ О.І. Коровайко