Справа№464/5310/20
пр.№ 3/464/2907/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2020 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Сабара Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , притягався до адміністративної відповідальності: постановою Сихівського районного суду м. Львова від 29.05.2020 р. за ч.2 ст. 130 КУпАП - штраф в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки; постановою Сихівського районного суду м. Львова від 10.06.2020 року за ч.2 ст.130 КУпАП штраф в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, -

за ч.3 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом 15.09.2020 року відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Правопорушення вчинене при таких обставинах.

ОСОБА_1 , будучи особою, на яку двічі протягом року накладено адміністративні стягнення за правопорушення передбачені ст.130 КУпАП, 15.09.2020 о 03 год. 00 хв. у м. Львові, на вул.Скрипника, 39 керував транспортним засобом «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло; тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці) від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.3 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, на яку двічі протягом року накладено адміністративні стягнення за правопорушення передбачені ст.130 КУпАП, та яка відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на її розгляд не з`явився.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відтак, зважаючи на те, що ОСОБА_1 своєчасно був сповіщений про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, вважаю за можливе розглядати справу у його відсутності.

За таких обставини, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

15.09.2020 командиром 3-ої роти 1-го батальйону УПП у Львівській області Борисенко Р.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 007473 про те, що ОСОБА_1 , будучи особою, на яку двічі протягом року накладено адміністративні стягнення за правопорушення передбачені ст.130 КУпАП, 15.09.2020 о 03 год. 00 хв. у м. Львові, на вул.Скрипника, 39 керував транспортним засобом «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло; тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці) від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в письмових поясненнях ствердили, що 15.09.2020 близько 03.10 год. на вулиці Скрипника в м.Львові їх було запрошено працівником поліції та запропоновано їм бути свідками проходження чи відмови від огляду на стан наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 . Вони засвідчили, що водій ОСОБА_1 на прохання працівника поліції проїхати з ними в медзаклад для проходження медичного огляду на стан сп`яніння у їх присутності відмовився.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно із ч. 1 і ч. 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ, тобто органи Національної поліції (стаття 130 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч.3 ст. 130 КУпАП (в редакції, чинній на час вчинення даного правопорушення згідно даних ЄДРНПА у редакції Закону України від 22.11.2018 р. N 2617-VIII, враховуючи зміни, внесені Законом України від 03.12.2019 р. N 321-IX, зміни, внесені підпунктом 4 пункту 1 розділу І Закону України від 22.11.2018 р. N 2617-VIII, виключено, враховуючи зміни, внесені Законом України від 17.06.2020 р. N 720-IX) особа, на яку двічі протягом року накладено адміністративні стягнення за правопорушення передбачені ст.130 КУпАП, керує транспортним засобом притягується до адміністративної відповідальності серед іншого, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

При цьому, доведенню підлягають обставини керування особою транспортним засобом та вчинення дій, що супроводжуються відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння.

З цього слідує, що диспозиція вказаноїх норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулюються та визначаються положеннями Закону України «Про дорожній рух» (ст.1 вказаного закону).

Одночасно, ст. 2 вказаного Закону закріплено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» (далі Закон) визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

З цього слідує, що ОСОБА_1 , 15.09.2020 у м. Львові, на вулиці Скрипника, 39 являвся учасником дорожнього руху - водієм, а тому на нього, в частині прав та обов`язків поширюється дія вказаного закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

З огляду на ст. 16 Закону водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Одночасно, імперативну норму з даного приводу закріплено ПДР України, які відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

З пункту 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В суді доведено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 007473, про те, що ОСОБА_1 , будучи особою, на яку двічі протягом року накладено адміністративні стягнення за правопорушення передбачені ст.130 КУпАП, 15.09.2020 о 03 год. 00 хв. у м. Львові, на вул.Скрипника, 39 керував транспортним засобом «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло; тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці) від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які ствердили, що 15.09.2020 близько 03.10 год. на вулиці Скрипника в м.Львові їх було запрошено працівником поліції та запропоновано їм бути свідками проходження чи відмови від огляду на стан наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 . Вони засвідчили, що водій ОСОБА_1 на прохання працівника поліції проїхати з ними в медзаклад для проходження медичного огляду на стан сп`яніння у їх присутності відмовився.

Згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 підтверджена належними та допустимими доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його вину у вчинені адміністративних правопорушень.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, так як останній керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу, який необхідно визначити в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Таке покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до роз`яснень, що містить п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р., оплатне вилучення транспортного засобу може бути допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч.6 ст.121, ч.2 та 3 ст.130 КпАП України. Не можна накладати це стягнення на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі, і в даному випадку автомобіль «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_2 належить не ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 .

Згідно з ч.1 ст.40-1КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею)постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, розмір якого згідно з положеннями ст.4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011№ 3674-VI, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 9, 23, 33, 40-1, ч.3 ст. 130, ст.124 КУпАП та керуючись 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суд,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 130 та ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 10 (десять) років.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судового збору.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів ГУК у Львiв. обл./Львів. обл/21081300; код отримувача (КОД ЗА ЄДРПОУ): 38008294; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача UA0013001; код класифікації доходів бюджету 21081300.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (КОД ЗА ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Сабара Л.В.