Справа №333/3222/20
Провадження №3/333/1247/20
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Наумова Ірина Йосипівна, за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В., прокурора Зубкова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, учасник АТО, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:
18 липня 2017 року Наказом командувача Сухопутних військ ЗСУ, ОСОБА_1 було звільнено від займаної посади старшого офіцеру групи по роботі з особовим складом та громадськістю ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначено на посаду старшого офіцеру відділу інформаційно- пропагандиського забезпечення управління морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 в званні майора.

04.08.2017 Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №167 з 04.08.2017 був зарахований на всі види забезпечення та прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

01.11.2018, відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 №254, з 01.11.2018 р. ОСОБА_1 було звільнено з посади старшого офіцера відділу інформації інформаційно-пропагандиського забезпечення управління морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції станом на 01.11.2018 р.), суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій державою або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016 р., декларація суб`єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення. Декларація суб`єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції";

Як вбачається з наказу про звільнення ОСОБА_1 , останній звільнений з посади не з ініціативи роботодавця.

ОСОБА_1 , який на момент звільнення був військовою посадовою особою, в порушення вимог ст. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та підпункту 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій державою або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016 р., як суб`єкт декларування, 27.03.2019 р., несвоєчасно подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядуванням (перед звільненням), за період з 01.01.2018 по 01.11.2018 рік, за що передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУПАП адміністративна відповідальність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вищезазначеного правопорушення не визнав, зазначив, що він не був проінформований про необхідність подання декларації при звільненні. Також просив його звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП.

Прокурор Зубков В.В. в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Зазначив, що незнання законів не звільняє ОСОБА_1 від відповідальності. Вважає, що підстави для застосування ст. 22 КУпАП відсутні.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, повністю підтверджується зібраними у провадженні доказами в їх сукупності, з наступних підстав.

Правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 , належить до таких, які пов`язані з корупцією.

Правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені Законом України «Про запобігання корупції» вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону, за яке встановлено, в тому числі, і адміністративну відповідальність.

Таким чином, при кваліфікації діяння, пов`язаного з корупцією, не вимагається встановлення і доведення таких ознак складу правопорушення, як наявність ознак корупції та умислу на вчинення діяння.

В судовому засіданні встановлено і не спростовується учасниками, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом дії Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядуванням (перед звільненням), за період з 01.01.2018 по 01.11.2018 рік.

В діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст.172-6 КУпАП, а саме, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 290 від 15.06.2020 року;

- копіями наказів (витягів) про призначення ОСОБА_1 на військову посаду та звільнення з неї;

- поясненнями ОСОБА_1 ;

- повідомленням про вчинення корупційного правопорушення;

- копією декларації ОСОБА_1 (перед звільненням у 2018 рік) поданої 27.03.2019 р.

Посилання ОСОБА_1 про те, що він не був проінформований при звільненні про необхідність подання вищезазначеної декларації в день звільнення, суд не бере до уваги, оскільки відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, не підлягає задоволенню, оскільки суд, враховуючи встановлені обставини справи, приходить до висновку, що правопорушення вчинене ОСОБА_1 , передбачене ч. 1. ст.172-6 КУпАП, не є малозначним.

Суд, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу, визначеного ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 247, 283-284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок (Реквізити для сплати: Отримувач: УК у Ком.р-ні м.Зап./Комунар./21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ): 38025435, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN): UA0008005, Код класифікації доходів бюджету: 21081100, Адміністративні штрафи та інші санкції).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 гривень (Реквізити для сплати: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN): UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного
суду м. Запоріжжя І.Й.Наумова