Провадження № 3/521/8927/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2020 року

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Коблова О.Д., за участю секретаря судового засідання Сергеєвої Ю.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, командира військової частини НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення,

за ознаками правопорушення, передбаченого п. 6 ч.2 ст. 212-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
До Малиновського районного суду м. Одеси з Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України надійшов протокол та додані до нього матеріали відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч.2 ст. 212-2 КУпАП.

Згідно протоколу № 9/996/27/36 від 02.11.2020 року, у вересні 2020 року, у ході виконання завдань, покладених на Службу безпеки України, органом військової контррозвідки (2 відділом 9 управління ГУ ВКР ДКР СБ України) було виявлено порушення чинного законодавства про державну таємницю з боку посадової особи - командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_1 .

Так, у червні 2019 року на підставі «Номенклатури посад працівників, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці», ОСОБА_1 було оформлено допуск до державної таємниці за формою 1 (розпорядження ЦУ СБУ №101Д від 20.04.2017р.). Згідно з п. 68 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», який затверджений Постановою Кабміну України від 18.12.2013 р. №939 (надалі - Порядок-939) ОСОБА_1 наданий доступ до державної таємниці з найвищим грифом секретності «Особливої важливості».

Проте, встановлено, що зазначена особа не виконує взяте на себе «Зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці» (зміст якого встановлено чинним законодавством та яке передбачає обов`язок виконання вимог режиму секретності та додержання інших вимог законодавства про державну таємницю) та порушила вимоги статей 28, 37 Закону України «Про державну таємницю і пунктів 3, 116 Порядку-939.

Так, 09.09.2019 року комісією в/ч НОМЕР_1 проведено обстеження та складено акт придатності приміщення №19 будівлі №56/151 військової частини (інв. №1962дск) до проведення секретних робіт. Встановлено, що всупереч п. 211 Постанови-939 комісія не відобразила у згаданому акті наявність в приміщенні №19 дверей, які сполучають його з суміжним кабінетом №19а та не обладнані засобами керування доступом. За результатами проведеного з даного приводу у Повітряному командуванні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » службового розслідування встановлено, що командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 не пересвідчився в достовірності наданої йому комісією інформації та затвердив акт придатності інв. №1962дск, який не відповідає дійсності. На підставі акту про результати службового розслідування №350/174/974дск/ПС від 06.10.2020 р. ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Також, у вересні п.р. у в/ч НОМЕР_1 задокументовано протиправну діяльність 7 військовослужбовців, які маючи допуск до державної таємниці, у порушення п. 116 Порядку-939, здійснили виїзди за кордон. При цьому, останні не повідомили про свої виїзди за межі України командування в/ч НОМЕР_1 та не пройшли відповідні інструктажі в режимно-секретному органі частини. На підставі проведеного у Повітряному командуванні «Південь» з даного приводу службового розслідування (акт №27/503/дск від 20.10.2020 року) та направлених на адресу Управління СБУ в Одеській області інформувань (реєстр. № 17/9/2-1569дск, реєстр. № 17/9/2-1570дск, №17/9/2-1571 дек від 28.09.2020 року) 3 військовослужбовцям в/ч НОМЕР_1 скасовано допуск до державної таємниці та усунуто від займаних посад, 3 військовослужбовців притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Вищевикладені факти свідчать, що вжиті командиром в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 організаційні та контролюючі заходи виявились не дієвими та не в повній мірі відповідають вимогам статті 37 Закону України «Про державну таємницю», статті 3 Порядку-939.

Разом з тим, у жовтні п.р. виявлено ряд порушень з боку начальника групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці в/ч НОМЕР_1 прапорщика ОСОБА_2 , яка у порушення п. 438 Порядку-939 або не здійснювала щоквартальні перевірки дотримання виконавцями секретних документів порядку їх зберігання і роботи з ними на окремих робочих місцях в/ч НОМЕР_1 взагалі, або підходила до проведення таких перевірок формально. На підставі документування протиправної діяльності ОСОБА_2 відносно неї складений адмінпротокол згідно з ч. 2 п. 6 ст. 212-2 КУпАП №9/996/27/34 від 19.10.2020 р., який направлено на розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси.

На підставі аналогічних обставин, складений адміністративний протокол у відношенні офіцера штабу в/ч НОМЕР_1 капітана ОСОБА_3 , який являючись головою комісії квартальних перевірок матеріальних носіїв секретної інформації фактично участь у роботі комісії не приймав, контроль за роботою її членів не здійснював. Складений відносно ОСОБА_3 адміністративний протокол згідно з ч. 2 п. 6 ст. 212-2 КУпАП №9/996/27/35 від 19.10.2020 року направлено на розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси.

Однак, відпрацьовані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щоквартальні акти перевірок матеріальних носіїв секретної інформації №350/304/17/153дск від 13.07.2020 р., №350/304/17/242дек від 09.10.2020 р., що не відображають реальний стан охорони державної таємниці у в/ч НОМЕР_1 , затверджені ОСОБА_1 , який не вжив достатніх заходів для забезпечення режиму секретності та не здійснював належний контроль за діями своїх підлеглих.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції. Проте суд критично ставиться до зазначеного клопотання, яке містить посилання на норми цивільно-процесуального законодавства.

Окрім, ОСОБА_1 надав до суду пояснення та зазначив, що не вбачає в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, пояснення ОСОБА_1 суд дійшов наступного висновку.

Норми ст. 212-2 КУпАП передбачають настання адміністративної відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.

Об`єктом вказаних правопорушень є охоронювані законом суспільні відносини, що склались у сфері забезпечення збереження інформації, віднесеної до державної таємниці. При цьому ст. 1 Закону України «Про державну таємницю» визначає, що державна таємниця - це вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.

Об`єктивною стороною правопорушень прийнято визначати зовнішню сторону правопорушень, яку складають протиправні діяння (дія чи бездіяльність), викликані цим у суспільстві небезпечні шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діянням та його наслідками.

Зі змісту протоколу № 9/996/27/36 від 02.11.2020 у справі про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 вбачається, що службові особи органу СБУ кваліфікують діяння зазначеної особи за п. 6 ч.2 ст. 212-2 КУпАП.

Діяння, описане у згаданому протоколі про адміністративне правопорушення, характеризується ознаками бездіяльності.

Як випливає зі змісту ст. 212-2 КУпАП суб`єктами порушень законодавства про державну таємницю можуть бути як громадяни, так і посадові особи.

Суб`єкт правопорушення, кваліфікованого за ст. 212-2 КУпАП, має не тільки ознаки загального суб`єкта (осудність, досягнення певного віку), а й інші, котрі свідчать про особливість його правового становища (надання допуску та доступу до державної таємниці в установленому законом порядку).

Суб`єктивна сторона таких правопорушень характеризується наявністю вини у формі умислу чи необережності.

Виходячи з положень ст. 10 КУпАП, умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставиться до їх настання чи свідомо допускає їх настання (непрямий умисел).

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків самовпевненість (ст. 11 КУпАП).

За таких обставин, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності, для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, враховуючи досліджені в справі докази, приходжу до висновку, що вони переконливо свідчать про те, що ОСОБА_1 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання можливих шкідливих наслідків, не вжив передбачених чинним законодавством України заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, чим скоїв триваюче адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена п. 6 ч. 2 ст. 212-2 КУпАП.

Призначаючи ОСОБА_1 вид та міру адміністративного стягнення, судом враховується відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, особу порушника, її майновий стан, відношення ОСОБА_1 до скоєного.

Наведені в матеріалах справи обставини свідчать про достатність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, з урахуванням особи правопорушника, буде визнано достатнім, а тому суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 212-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, ст. 212-2, 264, 268 КУпАП, Закону України «Про державну таємницю», «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабміну України від 18.12.2013р. №939, п. 5 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» суд, -

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя О.Д. Коблова