Справа № 159/6750/19 Провадження №33/802/177/20 Головуючий у 1 інстанції:Логвинюк І. М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Клімука В.С., розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31.01.2020 щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в доход держави 420,40 грн. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 01 год 57 хв 08.11.2019 в м. Харкові, на просп. Гагаріна, 312 «ж», керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21061», д. н. з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Огляд на визначення стану сп`яніння за згодою водія проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора «Драгер» у присутності 2 свідків. Результат 0,45 проміле. З цим результатом ОСОБА_1 не погодився. Однак погодившись на проходження медогляду у медичному закладі, у медичному закладі від проходження медогляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі захисник просить постанову судді щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі щодо нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що постанова судді ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом не було враховано, що в протоколі про адміністративне правопорушення неправильно було зазначено адресу проживання ОСОБА_1 , згодом було встановлено правильну адресу його проживання, однак ОСОБА_1 , не дочекавшись повістки з Ковельського міськрайонного суду, 11.12.2019 уклав угоду з адвокатом про надання правової допомоги та в подальшому виїхав у Республіку Німеччина. Повістку про час (на 14.00 год 31.01.2020) та місце розгляду справи, отримали родичі ОСОБА_1 і повідомили про це адвоката Клімука В.С. У зв`язку з хворобою, адвокат не зміг взяти участь у розгляді справи, подавши письмову заяву до суду про відкладення розгляду справи. Проте, суддя безпідставно розглянула справу без участі ОСОБА_1 та його захисника, який не з`явився в судове засідання з поважних причин. Також судом не було враховано, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду для визначення стану сп`яніння в медичному закладі, оскільки планував пройти такий огляд шляхом здачі біоматеріалу на аналіз (сечу), просив надати йому для цього певний час. Тому медичні працівники безпідставно дійшли висновку, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідного огляду. Ці обставини не були враховані судом, а тому висновки суду про відмову від проведення відповідного огляду ОСОБА_1 не відповідають фактичним обставинам справи.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримував подану апеляційну скаргу та просив закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд завчасно не повідомив ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи та безпідставно розглянув справу без участі його захисника, чим порушено права ОСОБА_1 , не заслуговують на увагу.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення був повідомлений, що розгляд справи щодо нього відбудеться у Ковельському міськрайонному суді, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 (а.с.1).

При цьому, у зазначеному протоколі ОСОБА_1 повідомив місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що із змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, що внесені щодо нього дані - правильні, тому він розписався у відповідній графі протоколу (а.с.1).

Після надходження справи до Ковельського міськрайонного суду ОСОБА_1 завчасно надіслано судову повістку про час та місце розгляду справи на вищевказану адресу проживання, яку той зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення.

Після встановлення судом правильної адреси проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), йому надіслано судову повістку про час та місце розгляду справи, а також ця інформація додатково розміщена на вебпорталі "Судова влада України" (а.с.22-24).

Незважаючи на те, що судом першої інстанції вжито усіх заходів для повідомлення про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 , останній не виявив особистого бажання брати участь у розгляді справи, сам не вживав будь-яких заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Про обізнаність ОСОБА_1 з наявністю справи щодо нього та місцем її розгляду, свідчить й той факт, що 11.12.2019 ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Клімуком В.С. (а.с.27).

Уклавши такий договір 11.12.2019 та будучи повідомлений про суть справи та місце її розгляду, адвокат Клімук В.С., більше ніж через місяць, тобто лише 27.01.2020 звернувся до Ковельського міськрайонного суду із письмовою заявою про перенесення розгляду справи, призначену на 14.00 год 31.01.2020, оскільки бажає ознайомитись і копіювати матеріали справи (а.с.25).

Однак, ознайомившись з матеріалами справи 29.01.2020, адвокат у день розгляду справи, тобто 31.01.2020, подав до суду повторну заяву про перенесення розгляду справи у зв`язку з хворобою, не надавши при цьому підтверджуючих документів у Ковельський міськрайонний суд. Також адвокат просив врахувати, що 06-07 лютого 2020 року буде зайнятий в інших судових засіданнях (а.с.28).

Сам ОСОБА_1 уникав явки в судове засідання за судовою повісткою та жодного разу не прибув до суду.

Ці та інші обставини, які зазначені в постанові судді, в їх сукупності свідчать про те, що місцевий суд дійшов правильного висновку про необхідність розгляду справи без участі ОСОБА_1 та його захисника.

При цьому, з урахуванням вищенаведеної процесуальної поведінки ОСОБА_1 та його захисника, порушення судом першої інстанції прав ОСОБА_1 при розгляді справи без його участі, апеляційний суд не знаходить.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення, стверджується доказами, які містяться у матеріалах справи в їх сукупності.

Зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №157849 від 08.11.2019 (а.с.1), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2138 від 08.11.2019 (а.с.2), даними алкотестера від 08.11.2019 (а.с.3), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 08.11.2019 (а.с.5), розпискою ОСОБА_1 від 08.11.2019, в якій останній власноручно вказав, що не буде керувати транспортним засобом до повного витвереження (а.с.6), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.9-10), відеозаписом, який досліджений в судовому засіданні місцевого суду (а.с.11).

Безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду для визначення стану сп`яніння в медичному закладі, планував пройти такий огляд, однак не зміг цього зробити з природних причин.

Відповідно до вищевказаного відеозапису, у якому зафіксовано тривалий час процедури проведення огляду в медичному закладі, незважаючи на неодноразові вимоги працівників поліції та медичних працівників до ОСОБА_1 , в якого на місці зупинки транспортного засобу приладом "Драгер" попередньо виявлено стан сп`яніння (результат 0,45%о (промілле), в присутності двох свідків протягом тривалого часу відмовляється як здавати біологічне середовище (кров і сечу) та продувати в газоаналізатор, тобто проходити відповідний огляд в медичному закладі на визначення стану сп`яніння (а.с.11).

Таким чином, процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю була дотримана працівниками поліції, оскільки відповідає вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВСУ, МОЗУ 09.11.2015 № 1452/735.

Враховуючи наведене, місцевий суд дійшов правильного висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати як відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто містять склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Призначаючи адміністративне стягнення, суддя в повному обсязі дотримався даних вимог закону та обґрунтовано призначив ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді, під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, з мотивів наведених в його скарзі, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Клімука В.С. - залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31.01.2020 щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов