ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/687/20 Справа № 175/818/20 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж.М. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,його адвоката Реви А.Л., потерпілого ОСОБА_2 та його адвоката Грищенко В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Реви А.Л. на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 05 березня 2020 року о 16-40 год. на 5 км. + 500 м. а/ш Південний об`їзд Дніпровського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Хюндай Акцент» державний номерний знак НОМЕР_1 , не витримав безпечну дистанцію та скоїв зіткнення з автомобілем «Рено Меган» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду траспортним засобам. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування вказує, що схема місця ДТП та розташування на ній транспортних засобів не відповідає дійсності. Вказує, що його підпис у протоколі про ознайомлення з цим протоколом, не є доказом визнання його вини. Зазначає про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП. Також зазначає, в своїй постанові суддя не вказав які саме пункти ПДР він порушив. Крім цього, зазначає, що посилання суду на те, що він не скористався своїм правом заявляти клопотання про призначення експертизи не може бути покладено у його винуватість. Звертає увагу, що висновок суду про те, що експерт не попереджений про кримінальну відповідальність не може слугувати підставою для визнання цього доказу недопустимим. Вважає, що згідно висновку експертного дослідження, в його діях не вбачається невідповідності ПДР, які б знаходились в причинному зв`язку з даною пригодою.

В запереченнях на апеляційну скаргу представника потерпілого, який просив залишити оскаржувану постанову без змін, вказуючи на доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, ОСОБА_1 та його представник підтримали доводи і вимоги своєї апеляційної скарги, потерпілий та його представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити постанову суддів без змін.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону, судом першої інстанції при розгляді цієї справи належним чином дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи викладені в апеляційній скарзі щодо відсутності в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення з посиланням на висновок експертного дослідження № 19/104-9/2д/16 від 13 квітня 2020 року, є безпідставними, необґрунтованими і такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

Так висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 328399 від 05 березня 2020 року, де викладені обставини і наслідки події ДТП; фототаблицею, фототаблицех та схемою ДТП, в яких зафіксовані ділянка місцевості, на якій сталася ДТП, місце розташування транспортних засобів, отримані механічні пошкодження; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , який пояснив, що 05 березня 2020 року, о 16.40 годині, він керував автомобілем Рено Меган, номерний знак НОМЕР_2 по АД південний об`їзд в напрямку Криворізької траси зі швидкістю не більше 70 км/год. З правого боку, на узбіччі, були припарковані автомобілі, з обмежувальними конусами. Він знизив швидкість до 20-30 км/год., щоб безпечно проїхати цю ділянку, при цьому повної зупинки він не зробив. Раптом різко в його задню частину автомобіля в`їхав автомобіль Хюндай Акцент, номерний знак НОМЕР_1 , через недотримання дистанції.

Допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції свідок ОСОБА_3 підтвердила обставини зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 328399 від 05.03.2020 року.

У своїй сукупності, письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , узгоджуються між собою та зі схемою місця ДТП та з іншими дослідженими судом першої інстанції доказами.

За пунктом 13.1 ПДР, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до пункту 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Отже, суд першої інстанції законно, об`єктивно дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Хюндай Акцент» державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху не витримав безпечну дистанцію, не обрав безпечної швидкості для руху на дорожню обстановку, в результаті чого скоїв зіткнення із автомобілем «Рено Меган» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до ст.124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, підсумовуючи викладене, приходжу до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаних пунктів 12.1 та 13.1 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, а тому його дії правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на висновок експертного дослідження № 19/104-9/2д/16 від 13 квітня 2020 року не беру до уваги, вважаю висновок суду першої інстанції щодо його неналежності і недопустимості законним та обґрунтованим, оскільки дане дослідження проведено тільки на підставі даних наданих водієм ОСОБА_1 , без врахування інших матеріалів справи і пояснень інших учасників ДТП, та наведені в ньому дані і висновки є такі, що не узгоджуються і суперечать фактичним обставинам справи.

При апеляційному перегляді постанови судді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Реви А.Л., - залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко