ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою визнано винуватим ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі трьохсот вісімдесяти чотирьох гривень двадцяти копійок.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 25 листопада 2019 року об 11 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем «Опель», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 32 по пр. Героїв в м. Дніпрі, де при зміні напрямку руху та виконанні повороту ліворуч не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався позаду в попутному напрямку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що суд першої інстанції безпідставно визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, оскільки з матеріалів справи вбачається, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Звертає увагу на те, що він перестроївся в ліву смугу для руху, при цьому не вимикав світлового покажчику повороту, оскільки мав намір в найближчий час повернути ліворуч у подвір`я, після цього він знизив швидкість десь до 30 км/год та переконався, що немає зустрічного руху, а позаду нього рухається лише один автомобіль, який також знизив швидкість, а тому він почав виконувати поворот ліворуч, однак несподівано відбулось зіткнення з автомобілем «Тойота», водій якого рухався позаду перед ще одним автомобілем та почав здійснювати маневр обгону, у зв`язку з чим між ними відбулось зіткнення.

Зазначає, що вказані ним обставини повністю підтверджуються відеозаписом з камер відеоспостереження, а схема ДТП складена працівниками поліції не відповідає фактичним обставинам справи,

Вказує, що автомобіль Тойота фактично виїхав на зустрічну смугу руху де сталося зіткнення, чим порушив вимоги п. 11.4, абз. е п. 14.6 ПДР, вважає, що відповідно до п. 1.4 ПДР, ОСОБА_1 мав право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ці правила, вказаним обставинам суд першої інстанції оцінки не надав.

Звертає увагу на те, що протокол та схема ДТП, які були складені на місці ДТП та які він підписав відрізняються від тих, які були направлені до суду, адже працівники поліції після його складання вносили виправлення без присутності учасників ДТП та без можливості надання зауважень чи пояснень, однак суд на вказане порушення уваги не звернув.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції виконані не були.

Як зазначено у постанові судді, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими письмовими доказами: схемою місця дорожньо-транспортної події від 25 листопада 2019 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що під час зміни напрямку руху та повороті ліворуч водій ОСОБА_1 не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам руху, в тому числі тим, які рухались позаду в одному з ним напрямку, зокрема водію ОСОБА_2 , який рухався на відстані через один автомобіль та наблизився до автомобіля «Опель» безпосереднього перед початком його маневрування, у зв`язку з чим траєкторії руху автомобілі «Опель» та «Тойота» перетнулись, що призвело до їх зіткнення між собою на відстані 7,4 м. від правого краю проїзної частини, при загальній ширині проїзної частини 15 м., тобто, приблизно, на її середині, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; відеозаписом з камери зовнішнього відеоспостереження, на якому зафіксовані обставини даної пригоди зіткнення між автомобілями «Опель» та «Тойота»; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_2 .

З таким висновком суду повністю погодитись не можна.

Так, згідно пояснень ОСОБА_1 , під час руху по пр. Героїв, 30 в м. Дніпрі зі сторони ж/м 6-ої Перемоги в напрямку Бульвару Слави, він перестроївся в ліву смугу для руху, при цьому не вимикав світлового покажчику повороту, оскільки мав намір в найближчий час повернути ліворуч у подвір`я, після цього він знизив швидкість десь до 30 км/год та переконався, що немає зустрічного руху, а позаду нього рухається лише один автомобіль, який також знизив швидкість, а тому він почав виконувати поворот ліворуч, однак несподівано відбулось зіткнення з автомобілем «Тойота», водій якого рухався позаду перед ще одним автомобілем та почав здійснювати маневр обгону, у зв`язку з чим між ними відбулось зіткнення.

Відповідно до переглянутого апеляційним судом відеозапису події з камери спостереження, вказана ділянка дороги має дві смуги для руху в одному напрямку, а зіткнення автомобіля Опель під керуванням водія ОСОБА_1 з автомобілем «Тойота» д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , сталося приблизно посередині дороги, таким чином автомобіль Опель рухався в крайній лівій смузі для руху в одному напрямку.

Таким чином, пояснення водія ОСОБА_1 повністю узгоджуються з обставинами, які вбачаються з наявного в матеріалах справи відеозапису.

Суд першої інстанції аналізуючи маневр водія «Тойота» використав термін «об`їзд», однак з відеозапису вбачається, що автомобіль «Тойота» перед зіткненням здійснює маневр ліворуч та частково виїжджає на смугу зустрічного руху, що заборонено п. 11.4 ПДР України, яким зазначено, що на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Відповідно до п. 1.10 ПДР, терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом; випередження - рух транспортного засобу із швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу, що рухається поряд по суміжній смузі; обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Крім того, відповідно до п. 11.5 ПДР, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до абз. «б» п. 14.2 ПДР, перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.

Відповідно до абз. «е» п. 14.6 ПДР, обгін заборонено: на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що водієм ОСОБА_1 при виборі смуги руху та прийомів керування транспортним засобом не була врахована дорожня обстановка та її умови, зокрема інтенсивність, рівень та засоби організації дорожнього руху на ділянці дороги, де відсутня дорожня розмітка, що поділяє зустрічні потоки руху та визначає кількість смуг, а отже в даній дорожній ситуації саме дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, оскільки останній при здійсненні маневру повороту ліворуч повинен був переконатись, що це буде безпечним та не створить перешкод не тільки перед початком свого маневрування, а також і в ході (впродовж) всього його здійснення.

Дійсно, відповідно до п. 11.1 ПДР, кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Як вбачається з відеозапису, водієм ОСОБА_1 було вірно визначено кількість смуг на проїзній частині з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними, у зв`язку з чим ним було зайнято крайню ліву смугу для здійснення повороту ліворуч.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ПДР України.

Враховуючи, що провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин викладених в даному протоколі відносно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень Правил дорожнього руху України, апеляційний суд не вправі надавати оцінку діям водія автомобіля Тойота та виконання ним Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах адміністративної справи відсутня достатня кількість доказів, які б у своїй сукупності повністю підтверджували наявність вини водія ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним постанову суду скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього тим самим задовольнивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову суду апеляційної інстанції, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун