27.11.2020 Справа № 756/1687/20
Унікальний № 756/1687/20
Провадження № 3/756/1141/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О., розглянувши матеріал адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка працює водієм, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

28.01.2020 року о 12 год. 30 хв. в м. Києві по вул.Велика Кільцева дорога перехрестя вул.Вишгородської, водій ОСОБА_1 рухаючись на автомобілі марки «Мазда», д.н.з. НОМЕР_1 , повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора не надала дорогу автомобілю марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, в результаті чого трапилось зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 16.6 ПДР, за що передбачена відповідальність ст..124 КУпАП.

В судових засіданнях ОСОБА_1 свою вину не визнавала.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Панченко О.В. заперечував вину ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні повністю та зазначив, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 124 КпАП України.

В мотивування заперечень зазначив, що автомобіль Мазда, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , рухався в третій полосі на зелене світло світлофору та здійснювала поворот наліво. Одночасно в другій (суміжній) полосі рухався не встановлений поліцейськими автомобіль, який попри дорожній знак «5.16» - «напрямок руху по смугах» здійснив різкий поворот наліво, тим самим витісняючи автомобіль Мазда з полоси її руху, тобто підрізаючи її рух та заважаючи їй. При цьому, згідно дорожнього знаку «5.16» рух по суміжній смузі дозволяється виключно прямо. Щоб уникнути аварійної ситуації та зіткнення ОСОБА_1 скерувала свій автомобіль Мазда, д.н.з. НОМЕР_1 , ліворуч, тим самим давши дорогу невстановленому автомобілю, який фактично закрив видимість ОСОБА_1 справа та спереду, внаслідок чого ОСОБА_1 зупинила свій автомобіль Мазда. Саме в цей момент невстановлений автомобіль поїхав вперед, натомість інший автомобіль Рено, який рухався по другій смузі в зустрічному напрямку прямо, здійснив зіткнення з автомобілем Мазда. Проте, поліцейськими не вчинено дій на встановлення цієї третьої особи, оскільки докази про це відсутні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_1 надала суду пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_1 .

Також в судовому засіданні в якості свідка допитаний ОСОБА_4 , який безпосередньо не був очевидцем ДТП, а приїхав на місце дорожньо-транспортної пригоди уже після того як відбулося зіткнення.

Другий водій, учасник ДТП ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив обставини ДТП викладені у протоколі ДПР 18 №425101 від 28.01.2020 року та додатково зазначив, що 28.01.2020 року приблизно о 12 год. 30 хв. він керував автомобілем марки Рено, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по середній смузі на зелене світло світлофора зі швидкість 40 км/год. Побачив, що автомобіль, який рухався в зустрічному напрямку повертає наліво і при цьому набирає швидкість, в результаті чого, відбулось зіткнення. Вказує, що уникнути зіткнення не міг. Щодо невідомого автомобіля, який начебто «підрізав» автомобіль ОСОБА_1 , то він його не бачив.

Постановою суду від 07.07.2020 р. за клопотанням захисника ОСОБА_1 - адвоката Панченка О.В. у справі призначена комплексна автотехнічна та транспортно-трасологічна експертиза, проведення якої доручено експертам ТОВ «Український центр судових експертиз».

На вирішення експертизи судом поставлено наступні питання: 1.Котрий з водіїв у дорожньо-транспортній пригоді від 28.01.2020 року створив небезпеку для руху? 2.Коли відповідно до вимог Правил дорожнього руху України для водія автомобіля марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , виникла небезпека для руху? 3.Чи мав водій автомобіля марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем марки «Мазда», д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснював лівий поворот приблизно зі швидкістю 30/км/год, якщо б автомобіль «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 40км/год, дозволеною на даній ділянці дороги? Якщо мав, то яким чином? 4.Чи є з технічної точки зору підстави стверджувати, що у даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «Мазда», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , допустила порушення вимог п. 16.6 Правил дорожнього руху України, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №425101 від 28.01.2020 року? 5.Як у даній дорожній ситуації відповідно до вимог Правил дорожнього руху України повинен був діяти водій автомобіля марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 і водій автомобіля марки «Мазда», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 ? 6.Чи є у діях водія автомобіля марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , і водія автомобіля марки «Мазда», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з даною пригодою? Якщо є, то які саме і в діях котрого учасника дорожнього руху? 7.Що з технічної точки зору стало причиною дорожньо-транспортній пригоди від 28.01.2020 року за участю автомобіля марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля марки «Мазда», д.н.з. НОМЕР_1 ?

На адресу суду 04.09.2020 р. надійшов висновок експерта за результатами проведення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №1-28/08 від 28.08.2020 р. У висновку містяться відповіді на поставлені судом питання, зокрема: на питання 1 вказано, що змінюючи напрямок руху ліворуч в сторону третьої (крайньої лівої) смуги, по якій рухався автомобіль Mazda, д.н.з. НОМЕР_1 , водій невстановленого автомобіля такими своїми діями допустив невідповідність вимогам дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», який забороняв такий рух, чим створив небезпеку для руху автомобіля Mazda, д.н.з. НОМЕР_1 ; на питання 2 зазначено, що в умовах досліджуваної дорожньої обстановки відповідно до терміну «небезпека для руху», визначеному у ПДР України, небезпека для руху автомобіля Renaul, д.н.з. НОМЕР_3 , наступила в момент зміни дорожньої обстановки - в момент виїзду автомобіля Mazda, д.н.з. НОМЕР_4 , на смуги руху, призначені для руху зустрічних транспортних засобів; питання 3 - як показують наведені у дослідницькій частині експертні розрахунки, у досліджуваній дорожній ситуації у водія автомобіля Renault, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 при його швидкості руху 40 км/год. (дозволеній у даній дорожній обстановці) була технічна можливість шляхом гальмування керованого ним автомобіля уникнути зіткнення з автомобілем Mazda, д.н.з. НОМЕР_4 ; на питання 4 - у досліджуваній дорожній ситуації поліцейський не мав можливості оцінити дорожню обстановку, яка передувала виникненню небезпечної ситуації, не міг виконати розрахунки і всебічно оцінити дії обох водіїв, а оцінив тільки дії водія автомобіля Mazda д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_1 , які, на його погляд, були найбільш очевидними, зазначивши при цьому у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 425101 від 28.01.2020 року, що вона допустила порушення вимог п.16.6 ПДР України. Як показують наведені вище експертні розрахунки, виїжджаючи на смуги руху, призначені для руху зустрічних транспортних засобів (зазначу - виїзд відбувався вимушено), водій автомобіля Mazda, д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_1 , не створювала небезпечної ситуації, в якій водію автомобіля Renault, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 для уникнення зіткнення необхідно було застосовувати різке (екстрене) гальмування, а крім того, в досліджуваній дорожній ситуації водій автомобіля Renault, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 мав технічну можливість шляхом застосування своєчасного гальмування керованого ним автомобіля уникнути зіткнення з автомобілем Мазда. Відтак, немає підстав технічного характеру стверджувати, що в умовах досліджуваної дорожньої ситуації водій автомобіля Mazda, д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_1 допустила невідповідності вимогам п.16.6 ПДР України; на питання 5 - відповідно до вимог ПДР України в даній дорожній ситуації водій автомобіля Renault, д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності із вимогами заборонного дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», який забороняв рухатися із швидкістю, яка перевищує вказану на знакові (40 км/год.) та вимог п. 12.9 б) ПДР України, а коли виникла небезпека для руху, вимогами п.12.3 ПДР України. Водій автомобіля Mazda, д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_1 в умовах досліджуваної дорожньої обстановки повинна була діяти у відповідності з вимогами п. 16.6 ПДР України; на питання 6 - у досліджуваній дорожній обстановці у діях водія автомобіля Renault, д.н.з. НОМЕР_5 , ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 ПДР України та, можливо, невідповідності вимогам заборонного дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», який забороняв рухатися із швидкістю, яка перевищує вказану на знакові (40 км/год.), та вимог п. 12.9 б) ПДР України. Зазначені невідповідності вимогам ПДР України водій автомобіля Renault, д.н.з. НОМЕР_5 , ОСОБА_2 допустив своїми односторонніми діями, на які не впливали інші учасники дорожнього руху, в тому числі і водій автомобіля Mazda, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 . З технічної точки зору невідповідності у діях водія автомобіля Renault, д.н.з. НОМЕР_5 , ОСОБА_2 вимогам п. 12.3 ПДР України та, можливо, невідповідності вимогам заборонного дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», який забороняв рухатися із швидкістю, яка перевищує вказану на знакові (40 км/год.), та вимог п.12.9 б) ПДР України перебувають у причинному зв`язку з даною пригодою. З причин, наведених у дослідницькій частині, з технічної точки зору немає підстав в категоричній формі стверджувати, що у діях водія автомобіля Mazda, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 в умовах досліджуваної дорожньої обстановки вбачаються невідповідності вимогам п. 16.6 ПДР України. При цьому слід врахувати, що водій автомобіля Mazda, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 виїхала на смуги руху, призначені для руху зустрічних транспортних засобів, не за власною ініціативою, а вимушено, уникаючи зіткнення, коли перебувала в небезпечній ситуації, створеною діями водія невстановленого автомобіля; на питання 7 - з технічної точки зору причиною даної ДТП- зіткненням автомобілів Mazda, д.н.з. НОМЕР_1 та Renault, д.н.з. НОМЕР_5 - є невідповідності у діях водія автомобіля Renault, д.н.з. НОМЕР_5 ОСОБА_2 вимогам п. 12.3 ПДР України та, можливо, невідповідності вимогам заборонного дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», який забороняв рухатися із швидкістю, яка перевищує вказану на знакові (40 км/год.), та вимог п. 12.9 б) ПДР України, які він допустив своїми односторонніми діями, на які не впливали інші учасники дорожнього руху, в тому числі і водій автомобіля Мазда, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .

На адресу суду від ОСОБА_2 26.11.2020 року надійшли додаткові письмові пояснення, в яких він не погоджується з висновком експерта, вважає, що висновки ґрунтуються на припущеннях, що є недопустимим. Зауважує, що експерт прийшов до висновку про відсутність вини водія Мазда, у скоєному ДТП враховуючи небезпеку створену для неї невідомим автомобілем, існування якого ніякими доказами не підтверджується, що взагалі є припущенням. У висновку є протиріччя щодо швидкості руху автомобіля Рено, в одному випадку приймається його швидкість 40 км/год., в іншому «то можливо невідповідності вимогам забороненого дорожнього знаку (40 км/год) перебувають у причинному зв`язку з даною пригодою», тобто експерт припускає вже іншу швидкість автомобіля ОСОБА_2 , яка може бути у причинному зв`язку з ДТП.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Суд, вислухавши учасників дорожньо-транспортної пригоди, дослідивши письмові докази по справі, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку про доведеність належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 п.16.6 ПДР України, що стало причиною зіткнення транспортних засобів 28 січня 2020 року.

Згідно положень ч.1 ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається уповноваженими на те посадовими особами органів поліції за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи, тобто відповідати вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №425101 від 28.01.2020 року працівники патрульної поліції інкримінують водію ОСОБА_1 порушення п.16.6 ПДР України.

Відповідно до п. 16.6 ПДР України, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв.

Судом оглянуто схему дорожньо-транспорної пригоди з якої видно що зіткнення транспортних засобів відбулось на другій полосі зустрічного руху, в кожному напрямку дорога має три полоси для руху в одному напрямку, в якій рухався прямо автомобіль Renaul, д.н.з. НОМЕР_3 (а.с.2).

Як видно з первинних письмових пояснень, наданих ОСОБА_1 , в яких вона власноруч зазначає, що транспортний засіб, який рухався разом із нею у попутному напрямку в другій полосі здійснив поворот ліворуч витісняючи її з полоси. Щоб уникнути аварійної ситуації вона скерувала автомобіль ліворуч раніше потрібного. Автомобіль виїхав в неї з правої сторони закривши видимість справа та спереду. Внаслідок чого трапилось зіткнення (а.с.4).

Суд критично ставиться до висновку експерта та не приймає його як доказ у справі, через чисельні протиріччя, що в ньому містяться, зокрема, експерт зазначає, що водійка автомобіля Мазда-3 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 в умовах досліджуваної дорожньої обстановки повинна була діяти у відповідності вимогам п.16.6 Правил дорожнього руху (ч.5 абз.2), проте в ч.6 абз.4 експерт уже зазначає, що з причин наведених у дослідницькій частині, з технічної точки зору немає підстав в категоричній формі стверджувати, що у діях водійки Мазда 3 в умовах досліджуваної дорожньої обстановки вбачаються невідповідність вимогам п.16.6 ПДР. Крім того, експерт припускає що інший водій учасник ДТП рухався зі швидкістю, що перевищує 40 км/год, проте дані висновки ґрунтуються на припущеннях. Також висновок експерта зроблено з припущенням порушення іншого (не встановленого) транспортного засобу правил дорожнього руху, лише на підставі пояснень ОСОБА_1 , що спростовував ОСОБА_2 який в полі зору не бачив перешкоди своєму руху інший транспортний засіб.

Пунктами 1.3, 1.9 ПДР України на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

З огляду на досліджені в сукупності докази, наявні в матеріалах справи, протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, письмовими поясненнями водіїв, фотознімками з місця ДТП, беручи до уваги механізм ДТП, характер отриманих транспортними засобами механічних ушкоджень, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Мазда-3 контактував передньою лівою частиною авто задню ліву частину автомобіля марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався прямо не змінюючи напрямку руху, відсутність доказів існування невстановленого автомобіля на який посилається водій ОСОБА_1 , який як вона зазначала її «підрізав» та створив перешкоду в огляді учасників дорожнього руху справа та попереду, суд приходить до переконання про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_1 п. 16.6 ПДР України, яка знаходиться у причинному зв`язку з дорожньо- транспортною пригодою, яка сталася 28 січня 2020 року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст..124 КУпАП.

Підстав для закриття провадження по справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КпАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно п. 7 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при закінчені на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

З часу вчинення правопорушення пройшло більш ніж три місяці.

Керуючись ст.ст. 33, 38, 124, 247 п.7 КУпАП України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КпАП України - закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду строків передбачених ст. 38 КпАП України.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її постановлення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці, з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Н.О. Яценко