Провадження № 3/225/1431/2020
Єдиний унікальний номер № 225/3729/20
Дзержинський міський суд Донецької області
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 липня 2020 року м. Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Челюбєєв Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Торецького відділення поліції Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого слюсарем на ЦЗФ, зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського міського суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 скоїв дрібне викрадення чужого майна, а саме 08.03.2020 о 20 год. 00 хв., знаходячись біля майстерень ЗОШ № 4, розташованих по вул.Грушевського, 27 в м.Торецьку, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав металеві двері червоного кольору вартістю 200 грн., що були поряд з майстернею, які належать ОСОБА_3 , відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, ч. 1 ст.51 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення № АПР18 стосовно ОСОБА_2 складений 06 липня 2020 року.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії № АПР18 від 06.07.2020 вбачається, що внаслідок дрібного викрадення чужого майна, ОСОБА_3 була заподіяна матеріальна шкода в сумі 200 грн.

В той же час, в доведеність викладених обставин, поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного документу, який би підтверджував, що розмір завданих ОСОБА_3 матеріальних збитків внаслідок викрадення майна дійсно становить 200 грн.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 6 вересня 2005 року в справі «Гурепка проти України», зазначив, що з огляду на усталену прецедентну практику, в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Наприклад, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2008, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «Обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п. 51)».

У рішенні від 25.07.2000, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак, у будь якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч. 3 ст. 6 конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».

Положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Оскільки протокол складений без додержання вимог ст. 256 КУпАП, його необхідно повернути для усунення встановлених судом недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 51, ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути начальнику Торецького відділення поліції Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області для усунення недоліків.

Після усунення недоліків справа може бути розглянута Дзержинським міським судом Донецької області.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Є.В. Челюбєєв