Справа №461/1683/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2020 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, студентки Львівської національної музичної академії ім. Лисенка, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.182 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 14 лютого 2020 року о 22:55 год. у м. Львові на пл. Ринок, 31, голосно співала в громадському місці у нічний час, повторно протягом року, чим порушила ухвалу №3166 від 28.01.2010 «Про затвердження Правил дотримання тиші у громадських місцях на території м.Львова».

Розгляд даного протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 призначався судом на 06 та 24 квітня 2020 року. Однак, у судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не з`явилася. На адресу місця проживання ОСОБА_1 , яка вказана у протоколі, надсилалися рекомендовані поштові відправлення про час, дату та місце розгляду справи. Проте, до суду повернулися конверти із повідомленням з позначкою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Іншого способу повідомити особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (телефонограмою, електронною поштою, тощо) КУпАП не передбачає. Суд вжив вичерпних заходів для належного та вчасного повідомлення ОСОБА_1 в передбаченому КУпАП порядку.

Слід звернути увагу, що ОСОБА_1 , будучи обізнана про складення на неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.182 КУпАП, що підтверджується підписом в протоколі та повідомлена вищевказаним протоколом про місце розгляду такого (Галицький районний суд міста Львова), усвідомлюючи свій процесуальний статус особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилася, явку представника не забезпечила, жодних доказів та заперечень для спростування складеного протоколу про адміністративне правопорушення суду не надала.

Суд вбачає поведінку ОСОБА_1 , щодо не отримання кореспонденції із суду, як таку, щоб уникнути адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 182 КУпАП. Крім того, закриття справи за вчинення адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_1 не відповідатиме вимогам ст. 1 КУпАП, тобто завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення та не сприятиме запобіганню адміністративним правопорушенням ( ст.6 КУпАП).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

За ч.2 ст.182 КУпАП відповідальність настає за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Згідно п. 3.1.1. ухвали №3166 від 28.01.2010 «Про затвердження Правил дотримання тиші у громадських місцях на території м.Львова» керівники підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, а також громадяни зобов`язані не допускати на захищених об`єктах та інших місцях громадського користування перевищення рівнів шуму, встановлених санітарними нормами (40 дБ у денний час, та 30 дБ у нічний).

захищені об`єкти - житлові будинки і прибудинкові території; лікувальні; будинки-інтернати, заклади освіти та культури; готелі і гуртожитки, розташовані у межах міста; заклади ресторанного господарства, торгівлі, побутового обслуговування, розважального бізнесу; інші будівлі і споруди, у яких постійно чи тимчасово перебувають люди; парки, сквери, зони відпочинку, розташовані на території мікрорайонів і груп житлових будинків;

інші місця громадського користування - всі місця, які доступні чи відкриті для населення постійно або час від часу, у тому числі підземні переходи.

нічний час часовий проміжок від 22.00 год. до 08.00 год. за київським часом.

Забороняється здійснювати дії, що порушують громадський порядок та санітарні норми рівня допустимого шуму, такі як гучні крики, свист, співи, гра на музичних інструментах, користування звуковідтворювальною апаратурою на захищених об`єктах. (п.3.2.1. Ухвали).

Матеріали справи містять беззаперечні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.182 КУпАП:

- дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АА №153315 від 14 лютого 2020 року.

- витяг з бази «ARMOR», у якому вказано, що 24.01.2020 ОСОБА_1 притягалася до адміністративної відповідальності за поручення тиші в населених пунктах і громадських місцях за ч.1 ст.182 КУпАП у виді попередження;

- рапортом поліцейського УПП у Львівській області Савицького О., у якому вказано, що 14.02.2020 о 22:46 год. екіпаж отримав виклик про порушення тиші за адресою: м. Львів, вул. Шевська, прибувши за вказаною адресою виявили ОСОБА_1 , яка головно співала.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

При цьому, суд зазначає, що зі змістом інкримінованого їй адміністративного правопорушення ОСОБА_1 була ознайомлена. У протоколі в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначила, наступне: « ОСОБА_2 , щоб заробити грошей на прожиття і навчання в консерваторії».

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 182 КУпАП.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі п`ятнадцятинеоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Оскільки в матеріалах справи немає відомостей про застосування ОСОБА_1 звуковідтворювальної апаратури, інших предметів порушення тиші, суд не застосовує додаткове покарання у виді конфіскації цих предметів.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 182, 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП, та накласти на неї стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятнадцятимінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн. без конфіскації звуковідтворювальної апаратури, інших предметів порушення тиші.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є. Радченко