Справа № 211/6538/20
Провадження № 3/211/3063/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 листопада 2020 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Середня Н.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Довгинцівського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

- за частиною 3 статті 184 КУпАП,-

за участю захисника - Сагайдака Д.С.

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 011371 від 29.10.2020, який 11.11.2020 надійшов до суду, 29 жовтня 2020 року о 19-00 годині неповнолітній ОСОБА_2 2006 р.н. за адресою: АДРЕСА_3 , на території спортивного майданчику палив тютюнові вироби ТН «Джан лінг», чим порушив ч. 5 ст. 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення шкідливого впливу та вживання тютюнових виробів». Так як останній не досяг 16-річного віку, до відповідальності притягується його мати ОСОБА_1 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Сагайдак Д.С. просив суд закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 184 КУпАП, оскільки з доказів, які містяться в справі, наявні лише пояснення малолітнього ОСОБА_2 , в яких останній пояснив, що передав підпалений тютюновий виріб на прохання товариша, але не палив його. До того ж норма частини 3 статті 184 КУпАП є бланкетною, однак поліцейським помилково зроблено посилання на частину 5 статті 13 Закону України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення", яка містить вимоги щодо розміщення наочної інформації з приводу куріння, в той час, як особа притягується саме за куріння тютюнових виробів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність ( стаття 9 КУпАП).

Згідно пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст. 251, 252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, частина третя статті 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

В якості доказів до протоколу додано рапорт, який не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (постанова КАС ВС від 20.05.2020 № 524/5741/16-а (К/9901/33786/18), та письмові пояснення неповнолітнього ОСОБА_2 , відповідно до яких останній не визнав факт паління тютюнових виробів.

Свідки, згідно протоколу про адміінстративне правопорушення, відсутні, як і відеозаписи факту вчинення правопорушення.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 3 статті 184 КУпАП, тому суд приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 184 КУпАП, а відтак і відсутність в її діянні складу даного адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом». Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№ 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положенням пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим частиною 3 статті 184 КУпАП, а тому приходить до переконання про необхідність закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 інкримінованого їй складу адміністративного правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі, судовий збір в порядку статті 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 35, 39, 44-3, 245, 247, 252, 280, 283, 284,285 КУпАП, суд,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 184 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя: Н. Г. Середня