Спарва№ 308/2381/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К..К., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я., розглянувши матеріали справи про порушення митних правил, які надійшли з Закарпатської митниці Держмитслужби, відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Україна Закарпатська обл., м. Виноградів, місце роботи - приватний підприємець, місце проживання - АДРЕСА_1 Закордонний паспорт НОМЕР_1 від 13.01.2014 виданий 2114, ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ; закордонний паспорт НОМЕР_1 від 27.06.2018 року; орган, що видав НОМЕР_2 , за ч.1 ст.ст. 483 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду надійшли матеріали справи про порушення митних правил відносно громадянина України ОСОБА_1 за ч.1 ст.ст. 483 Митного кодексу України.

З протоколу про порушення митних правил №0149/30500/20 від 26.01.2020 року встановлено, що 26.01.2020 року о 11 год. 02 хв. в зону митного контролю на ділянку Виїзд митного посту «Вилок» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав легковий автомобіль марки LAND ROVER модель «RANGE ROVER», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , номер кузова- НОМЕР_4 , де в якості водія прямував громадянин України ОСОБА_1 , що прямував з України в Угорщину у приватних справах.

Для митного контролю водієм було подано контрольний талон для переміщення по смузі «зелений коридор», документ, що посвідчує особу (паспорт громадянина України НОМЕР_5 ), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 . Враховуючи результати аналізу ризиків транспортний засіб було виведено з «зеленого коридору» в «червоний коридор» для проведення поглибленого огляду.

Згідно ч. 5 ст. 366 МК України обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення. Згідно ч. 6 даної статті громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України. Перед початком проведення поглибленого огляду було проведено опитування громадянина України ОСОБА_1 , в ході якого він заперечив наявність в транспортному засобі та особистих речах товарів та предметів заборонених або обмежених до вивезення з митної території України, а також прихованих від митного контролю.

Під час проведення поглибленого огляду автомобіля марки LAND ROVER модель «RANGE ROVER», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , було виявлено сигарети з акцизними марками республіки Білорусь з надписом «NZ GOLD COMPACT» в кількості 1660 пачок. Виявлені сигарети знаходилися в конструктивних нішах, лівої та правої боковини багажного відсіку. Доступ до виявлених сигарет став можливим після відкручування гвинтів, та зняття кліпс, якими були прикріплені декоративні обшивки багажника. При опитуванні, водій ОСОБА_1 , пояснив що йому не відомо звідки сигарети в його автомобілі. Згідно інформації з ЄАІС ДМСУ даних про притягнення громадянина України ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил протягом року не встановлено.

Таким чином громадянин України ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України тютюнових виробів з приховуванням від митного контролю, які знаходилися в конструктивних нішах, лівої та правої боковини багажного відсіку автомобіля, тобто у спосіб, що утруднював виявлення таких товарів.

Зазначені дії громадянина України ОСОБА_1 , посадовою особою Закарпатської митниці Держмитслужби кваліфіковані за частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

У судовому засіданні представник Закарпатської митниці Держмитслужби Селеш О.Я. підтримав викладене у протоколі, та просив визнати гр. ОСОБА_1 винним в порушенні митних правил передбачених ч.1ст.483 МК України, та накласти на нього стягнення передбачене санкцією даної статті, а саме штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також транспортного засобу із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувався для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Громадянин України ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладеня розгляду справ не надходило.

Заслухавши пояснення представника митниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 280КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати:чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, щопом`якшуютьі обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду,а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, єдиною підставою адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення,як в нормативному так і у фактичному аспекті.

Згідно з ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Кваліфікація того чи іншого правопорушення здійснюється шляхом встановлення його складу. Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом ознак, які характеризують дане діяння як адміністративне правопорушення і відрізняють його від інших правопорушень. Іншими словами, склад правопорушення - це встановлена правом сукупність ознак, при наявності яких анти-суспільне діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Склад адміністративного правопорушення включає: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Наведене указує на те,що до відповідальності за порушення митних правил може бути притягнута лише винна особа,яка вчинила відповідне правопорушення умисно або з необережності.

Диспозиція ч.1ст.483 Митного кодексу України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у переміщенні або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, шляхом подання митному органу України, як підстави для його переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Від так визначальним при прийнятті рішення про притягнення особи до відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

З об`єктивної сторони порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, проявляються у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю яке проявляється у наступних формах:

- використання спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або сховищ, що утруднюють виявлення цих товарів;

- шляхом надання одним товарам вигляду інших;

- подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості встановленого місця, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно із УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Субєктивна сторона порушення митних правил, передбачена ч. 1 ст. 483 МК України характеризується умислом.

Згідно матеріалів справи , тютюнові вироби були приховані в конструктивних нішах, лівої та правої боковини багажного відсіку автомобіля, тобто у спосіб, що утруднював виявлення таких товарів.

Згідно ч.1 ст. 483МК України відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до п.53 ч.1 ст. 4 МК України, спеціально виготовленим сховищем (тайником) є сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо.

Таким чином спеціально виготовлене сховище (тайник) в розумінні зазначеної вище норми закону є не будь-які конструктивні ємності автомобіля, а ті які обладнанні і пристосовані з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України.

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення, тютюнові вироби були приховані в конструктивних порожнинах автомобіля. Однак, в протоколі не зазначено яким чином конструктивні ємності автомобіля були обладнані та пристосовані для незаконного переміщення товарів через державний кордон України.

Матеріали митної справи стосовно ОСОБА_1 не містять відомостей про виготовлення спеціальних сховищ (тайників) або внесення конструктивних змін в автомобіль. Доказів того, що транспортний засіб марки LAND ROVER модель «RANGE ROVER», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , номер кузова- НОМЕР_4 , піддавався спеціальному переобладнанню для незаконного переміщення товарів через митний кордон України, суду не надано. Зокрема висновку експерта, що в даний автомобіль гр. ОСОБА_1 були внесені конструктивні зміни саме з метою незаконного переміщення товарів через кордон до матеріалів справи долучено не було.

Згідно наданих до матеріалів справи фотоматеріалів такі відомості не вбачаються також.

Статтею 62 ч. 3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддя не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином,суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що вказані обставини в своїй сукупності свідчать про те, що гр. України ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням конструктивних порожнин автомобіля, у спосіб, що утруднював виявлення таких товарів. Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про наявність в його діях складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1ст. 483 МК України. Дії громадянина України ОСОБА_1 кваліфіковані правильно.

Вина громадянина України ОСОБА_1 в порушенні митних правил підтверджується матеріалами справи, а саме даними протоколу про порушення митних правил № №0149/30500/20 від 26.01.2020 року, його особистими поясненнями від 26.01.2020 р., даними акту проведення огляду (переогляду) товарів, т/з, ручної поклажі та багажу від 26.01.2020 року та фотоматеріалами доданими до нього, доповідною запискою інспектора Закарпатської митниці Держмитслужби

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено. За правилами ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує роз`яснення п.18Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03.06.2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», згідно якого, вирішуючи питання про конфіскацію предметів зі спеціально виготовленими сховищами (тайниками) і транспортних засобів, що використовувалися для приховання чи переміщення товарів, враховуються обсяги конструктивних змін внесених у ці предмети або транспортні засоби із зазначеною метою; співвідношення вартості й кількості товару, який був предметом порушення митних правил, із розмірами транспортного засобу, в якому цей товар переміщувався.

При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суддя також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004усправі № 1-33/2004.

При вирішенні питання про призначення стягнення за вчинене порушення суд також враховує положення статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, у відповідності до яких «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

В контексті забезпечення дотримання принципів Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля утвердження верховенства права та європейських підходів до розуміння прав людини, 23 лютого 2006 року Верховною Радою України було прийнятоЗакон України №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Основними цілями даного Закону є застосування практики Європейського суду з прав людини з метою забезпечення виконання рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України та впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Так, приймаючи рішення по справі, суд враховує правові позиції висловлені ЄСПЛ у справі «Бакланов проти Росії» (09.06.2005 року) та у справі «Фрізен проти Росії» (24.03.2005 року), а саме те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Крім того, суд приймає до уваги правові позиції висловлені у справі «Ісмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16.10.2008 року), згідно яких для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи.

Санкцією ч.1 ст. 483 МК України, передбачено накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

З вищевказаної санкції статті слідує, що обов`язковій конфіскації підлягають транспортні засоби із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

У ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципам міжнародного права.

Враховуючи конкретні обставини справи в їх сукупності, а саме кількість незаконно переміщуваного товару, його вартість та співвідношення із вартістю транспортного засобу в якому він переміщувався, що вартість товарів, які були предметом порушення митних правил, значно менша від вартості транспортного засобу, в якому він переміщувався через митний кордон України, а також відсутність обтяжуючих відповідальність обставин та те, що від дій ОСОБА_1 тяжких наслідків не настало, враховуючи характер та ступінь вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, та вважаю, що на ОСОБА_1 , слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 58017 грн. з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил.

Враховуючи, що у транспортний засіб не було внесено конструктивних змін або виготовлення спеціальних сховищ (тайників), те що гр. ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, з використанням конструктивних порожнин автомобіля, у спосіб, що утруднював виявлення таких товарів, мету призначення покарання та співрозмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності призначення покарання, та приходить до висновку, що стягнення у вигляді конфіскації майна транспортного засобу, не забезпечить баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту права власності конкретної особи, приходжу до висновку, що автомобіль марки LAND ROVER модель «RANGE ROVER», не підлягає конфіскації.

Такий вид адміністративного стягнення буде мати достатній профілактичний вплив і дозволить запобігти вчиненню гр. ОСОБА_1 в подальшому правопорушень, а також засвідчить невідворотність реагування на кожне правопорушення.

Разом з тим слід зазначити, що 26.01.2020 року старшим оперуповноваженим ВПНОНТ ОУГУДФС України в Закарпатській області Завацький було проведено огляд в ході якого вилучено транспортний засіб.

Згідно положень ч.5 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У відповідності до п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з гр. ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст.483,522,527,528,529 МК України, ст.ст.40-1,283-285,287-290,303 КУпАП, п. 5 ч. 2ст.4 Закон України «Про судовий збір» суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 58017 (п`ятдесят вісім тисяч сімнадцять гривень), з конфіскацією тютюнових виробів: сигарет з акцизними марками республіки Білорусь з надписом «NZ GOLD COMPACT» в кількості 1660 пачок.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца