Справа № 534/1520/20
Провадження № 3/534/629/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Морозов В.Ю., за участю секретаря судового засідання Ворошило І.О., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

24.09.2020 о 17 год. 30 хв. в м.Горішні Плавні по просп. Героїв Дніпра, ОСОБА_2 керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п. 10.2 ПДР України, при виїзді з двору біля будинку № 42 по просп. Героїв Дніпра, не надала переваги в русі мопеду Soul SL49F, державний номерний знак - НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по проспекту Героїв Дніпра, та скоїла з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Як вбачається з наданої в судовому засіданні копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_2 , 28.08.2019 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та прийняла прізвище чоловіка « ОСОБА_5 ».

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала частково та пояснила, що оскільки потерпілий включив попереджувальний сигнал повороту, вона припустила, що він буде здійснювати поворот, та почала рух. Вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася також через дії потерпілого ОСОБА_3 .

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, заслухавши пояснення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає, доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Її дії підлягають кваліфікації за ст.124 КУпАП, оскільки вона, будучи учасником дорожнього руху, допустила порушення вимог п.10.2 ПДР України, у результаті чого сталась дорожньо-транспортна пригода.

Винуватість ОСОБА_1 ) повністю підтверджується дослідженими доказами: даними схеми місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_3 , протоколом серії ДПР18№242036.

Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пункти 1.3, 1.4).

У відповідності до п.10.2 ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Вказаних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотрималася, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.124 КУпАП України у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України та запобігати вчиненню нею нових правопорушень.

Вирішуючи питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд наголошує, що у відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).

Так, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, враховуючи фактичні обставини зіткнення, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності та пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, суд дійшов висновку про наявність допустимих та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, «поза розумним сумнівом».

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КУпАП, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.401,283,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Ю. Морозов

Повний текст постанови складено 21.12.2020.