Провадження № 3/686/4749/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Місінкевич А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого охоронцем в «Електротранс», проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказано, що 01 червня 2020 року близько 05 год. 30 хв. в м. Хмельницькому по вул. Пілотська 8/1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21053 д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вказав, що дійсно були дані події і він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження приходить до наступного висновку. Правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, з 1 липня 2020 року були віднесені до кримінальних проступків, а відповідна норма КУпАП, яка передбачала адміністративну відповідальність за такі діяння - втратила чинність.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Ч.2 ст. 8 КУпАП зазначає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

3 липня 2020 року в газеті «Голос України» було опубліковано Закон від 17 червня 2020 року № 720-IX, який, як зазначено у розділі ІІ цього закону, набирає чинності з дня набрання чинності Законом України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», тобто з 1 липня 2020 року.

Дана норма розділу ІІ Закону від 17 червня 2020 року №720-IX - суперечить вимогам ч. 5ст. 94 Конституції України. Так, відповідно ч.5ст. 94 Конституції України передбачено, що Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. При цьому, така норма про набрання чинності Закону від 17 червня 2020 року № 720-IX суперечить вимогам ст. 8 Конституції, згідно із якою Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

У розділі ІІ Закону України від 17 червня 2020 року №720-IX зазначено, що «Цей закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень » від 22.11.2018р. Закон № 2617-VIII». 01.07.2020 року Закон № 2617-VIII». набрав чинності. Таким чином було введено кримінальну відповідальність статі 286-1 КК України і скасовано адміністративну відповідальність. Отже, з 01.07.2020 року по 03.07.2020 року була відсутня адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУАП за діяння яке вчинив 01.06.2020 року і знову введена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, станом на день ухвалення даного судового рішення ст.130 КУпАП діє знову.

Таким чином, на адміністративні правопорушення, що мали місце до 1 липня 2020 року та були передбачені ст. 130 КУпАП в попередній її редакції, поширюється дія Закону України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», як такого, що скасовує відповідальність за адміністративні правопорушення.

Виходячи з визначення поняття «адміністративне правопорушення», слід дійти висновку проте, що відсутність передбаченої законом адміністративної відповідальності за певну протиправну дію (бездіяльність) унеможливлює кваліфікацію таких дій за нормами КУпАП, а відтак виключення з диспозиції норми КУпАП суб`єктів,певних предметів посягання та одночасне включення їх до диспозиції кримінально-правової норми свідчить не про посилення, а про скасування адміністративної відповідальності за відповідні протиправні дії.

Згідно ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. А існуючий принцип права: ніякого покарання без закону, відповідно до якого ніхто не може бути покараний за вчинення чогось, що не заборонено законом. Цей принцип прийнятий і закріплений у сучасних демократичних державах як основаверховенства права. Даний принцип закріплено у статті 7 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

Суд зауважує, що з огляду на практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Гуренка проти України» від 08.07.2010 року, де суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень,з усіма гарантіями статті 6 Конвенції…

Також суддя не вважає за можливе при ухваленні даного судового рішення брати до уваги лист Верховного Суду з роз`ясненнями про необхідність притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП в редакції статті, що діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення. В даному роз`ясненні має місце посилання на ультраактивну дію закону в часі. Дане поняття визначається як дія нормативного акта після втрати ним чинності Надання нормативному акту ультраактивної дії є винятковим способом переходу до нових правил регулювання суспільних відносин, який здійснюється виключно за вказівкою нормотворця.

Проте дана дія не може стосуватись закону про відповідальність (кримінальну чи адміністративну), оскільки це суперечить ст. 58 Конституції України, а також і те, що на таку дію закону (переживаючу, ультраактивну) має бути пряма вказівка у конкретному нормативно-правовому акті, чого в даному випадку немає.

Суд не має задля усунення помилок законодавця, в порушення норм Конституції України та положень КУпАП щодо дії закону в часі, принципу верховенства права, притягувати осіб до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП без будь-яких належних та законних для того підстав.

Принцип зворотної сили закону закріплений уст. 58 Конституції України, в інтерпретації Конституційного Суду України,поширюється лише на фізичних осіб (рішення від 9 лютого 1999р.№1-рп/99у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів): "Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Також, одним з підходів до розуміння зворотної дії в часі, у правових системах діє правило, що коли закон анулює попередній закон, анульоване законодавство більше не застосовується до ситуацій, до яких раніше застосовувалося, навіть якщо такі ситуації виникли, перш ніж закон був анульований. Принцип заборони застосування таких законів називають «Nullum crimen», «nulla poena sine praevia lege poenali», особливо в європейських континентальних системах. Це пов`язано з принципом законності.

Згідно положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно пункту 6 ч. 1 статті 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність».

З врахуванням вище викладеного, суддя приходить до висновку про безумовну необхідність закриття провадження у даній справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності - в провадженні закрити на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

На постанову через суд першої інстанції, який її постановив, до Хмельницького апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду А.Л. Місінкевич