Провадження № 3/679/155/2020
Справа № 679/319/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 року м. Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Гавриленко О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшли з Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи-підприємця, проживаючої на АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 180-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2020 року ОСОБА_1 приблизно о 23 годині 20 хвилин порушила встановлений ст. 20-1 Закону України «Про охорону дитинства» порядок перебування дітей у закладі кафе-кальян « ОСОБА_2 » на АДРЕСА_2 , 20а, у якому проводиться діяльність у сфері розваг, а саме: являючись власником даного закладу, допустила перебування у ньому неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без супроводу батьків та дорослих до 23 години 30 хвилин 22 лютого 2020 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 180-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 та її захисник Бойко В.Ф., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце, не з`явились, клопотання до суду щодо відкладення справи не надали.

У судовому засіданні 14 квітня 2020 року ОСОБА_1 висловила свою незгоду з тим, що працівники поліції неправомірно відносно неї склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 180-1 КУпАП, оскільки вона такого не вчиняла. При цьому, остання зазначила, що зазначене у протоколі кафе « ОСОБА_2 » частково належить на праві оренди її сину, про що вона повідомляла працівникам поліції при складенні щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, вона займається лише кухнею, а тому не є суб`єктом інкримінованого їй правопорушення, проте ними це не було враховано. Захисник Бойко В.Ф. в тому ж судовому засіданні вказав на те, що ОСОБА_1 не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 180-1 КУпАП, оскільки не є суб`єктом такого правопорушення, так як в протоколі про адміністративне правопорушення остання значиться, як фізична особа без вказівки на фізичну особу-підприємця, що випливає з вимог Закону України «Про охорону дитинства».

Суддя, вивчивши справу про адміністративне правопорушення та дослідивши докази по ній дійшла наступного висновку.

Приписами ч. 1 ст. 180-1 КУпАП передбачено, що порушення встановленого законом порядку перебування дітей у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, громадян - власників підприємств чи уповноважених ними осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від двадцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.1 ст. 20-1 Закону України «Про охорону дитинства» діти віком до 16 років з двадцять другої до шостої години можуть перебувати у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування лише в присутності принаймні одного з батьків чи іншого законного представника дитини або особи, яка її супроводжує і несе за неї персональну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 20-1 Закону України «Про охорону дитинства» власники закладів, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладів громадського харчування та уповноважені ними особи зобов`язані вживати заходів щодо недопущення у такі заклади з двадцять другої до шостої години дітей до 16 років без супроводження осіб, зазначених у частині першій цієї статті.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 180-1 КУпАП, вина останньої підтверджується фактичними даними, які встановлені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також доказами, такими, як:

- матеріали кримінального провадження №00000136 від 23 лютого 2020 року (арк. спр. 2-8);

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 13 червня 2013 року №4805633;

- виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вказані докази, на переконання судді, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП та в сукупності з іншими встановленими обставинами справи свідчать про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 180-1 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні 14 квітня 2020 року не заперечувала самої події перебування дитини у закладі, в якому проводиться діяльність у сфері розваг, без супроводу батьків та дорослих до 23 години 20 хвилин, а лише вказала, що дитина знаходилась на орендованій її сином частині закладу.

Відсутні заперечення ОСОБА_1 щодо зазначених вище обставин і у протоколі про адміністративне правопорушення від 04 березня 2020 року, остання в такому зазначила лише те, що про місце події працівникам поліції стало відомо 23 лютого 2020 року.

З огляду на наявність достатніх доказів про те, що ОСОБА_1 допустила перебування дитини у закладі, в якому проводиться діяльність у сфері розваг, без супроводу батьків та дорослих до 23 години 20 хвилин, що є порушенням приписів ст. 20-1 Закону України «Про охорону дитинства», вважаю, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 180-1 КУпАП - порушення встановленого законом порядку перебування дітей у закладах громадського харчування.

Водночас суддя відхиляє твердження адвоката Бойка В.Ф. з приводу того, що ОСОБА_1 не являється суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 180-1 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення остання значиться, як фізична особа без вказівки на фізичну особу-підприємця, що випливає з вимог Закону України «Про охорону дитинства», оскільки згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем (арк. спр. 12) та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 13 червня 2013 року №4805633 ОСОБА_4 є власником об`єкту нерухомого майна (будівля, дитяче кафе, нежитлова будівля) за адресою: АДРЕСА_2 (арк. спр. 13), що вказує на те, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, яке їй інкримінується.

Також суддею відхиляються аргументи ОСОБА_1 з приводу того, що кафе « ОСОБА_2 » частково належить на праві оренди її сину, а вона займається лише кухнею, а тому не є суб`єктом інкримінованого їй правопорушення, оскільки на підтвердження такого в судовому засіданні будь-яких доказів остання не надала.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника та, зважаючи на те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, дійшла висновку, що з метою запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень, необхідним та достатнім є застосування до неї адміністративного стягнення в межах ч. 1 ст. 180-1 КУпАП у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Вирішуючи в порядку ст. 40-1 КУпАП питання сплати судового збору, суддя зазначає наступне.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 17 лютого 2011 року Хмельницькою облдержадміністрацією вбачається що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорії 2).

За таких обставин, вважаю за необхідне звільнити ОСОБА_1 , яка є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорії 2), від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 40-1, 180-1, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 180-1 КУпАП, і застосувати щодо неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Гавриленко О.М.