ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/343/20
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2020 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю захисника особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 адвоката Доценко Наталії Валентинівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Доценка Н.В. на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 31.01.2020 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 31.01.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. і позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 03.11.2019 року о 00.34 в м. Харкові по вул. Халтуріна, 40 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Audi A6, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою газоаналізатора Драгер та в закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з таким рішенням захисник ОСОБА_1 адвокат Доценко Н.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі її автор вказує, що працівниками поліції було не правильно кваліфіковані дії за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки вірною є кваліфікація за ч. 2 ст. 130 КУпАП, тому вважає, що судом неправомірно було відмовлено в задоволенні клопотання про направлення матеріалів справи на дооформлення.

Також вказує, що письмові пояснення свідків на його думку є неналежним доказом по справі, оскільки свідки не були допитані в суді першої інстанції.

Посилається на те, що водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, що на його думку свідчить про неправомірні дії працівників поліції.

Вважає, що справу було розглянуто з порушеннями підсудності.

Заслухавши пояснення захисника Доценко Н.В., яка підтримала вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статей 245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції вимог вказаних вище норм.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі статтею 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 1статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Доводи апелянта щодо невірної кваліфікації дій ОСОБА_2 за частиною 1 ст. 130 КУпАП замість ч.2 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд до уваги не бере.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, яка зареєстрована в Міністерстві

юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941 в органах поліції

у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності).

Відповідно до ч.1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Як встановлено в судовому засіданні відносно ОСОБА_1 02.11.2019 року були складені протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №180390, та 03.11.2019 року протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №157243.

Проте на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення ОБ №157243 від 03.11.2019 року відомості про існування рішення суду першої інстанції, яким встановлення наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за тими обставинами, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 02.11.2019 року серії ОБ № 180390 були відсутні, тому підстав для скасування судового рішення за тих обставин, що дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а не за ч. 2 ст. 130 КУпАП не вбачається.

Апеляційний суд також не бере до уваги доводи, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, оскільки це спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом (останні цифри 0504 , 01:37 год.)

Також апеляційний суд вважає, що не спростовує наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_2 посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не було допитано свідків, оскільки таких клопотань матеріали справи не містять, а письмові пояснення свідків оцінені судом першої інстанції, зроблено висновок, що вони узгоджуються з іншими матеріалами справи, з чим погоджується і апеляційний суд, у зв`язку з чим нема підстав вважати їх недопустимими доказами.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції не було порушено вимог вказаної правової норми, та відхиляє доводи апелянта щодо порушення правил підсудності.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність да керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, встановлено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд погоджується з кваліфікацією суду першої інстанції дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким судом першої інстанції було надано повну та належну оцінку, та прийнято законне та обґрунтоване рішення, тому підстав для скасування постанови від 31.01.2020 року за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Доценко Наталії Валентинівни залишити без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 31.01.2020 року у відношенні ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова набрала законної сили 14.04.2020 року.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик