Справа №461/8049/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року . м. Львів.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Юрків О.Р., за участю представника митниці Дунаса М.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення^

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

за ст. 472 Митного Кодексу України ,-

В С Т А Н О В И В:

03.09.2020 року в зоні митного контролю ММПО СП «Росан» митного поста «Львів-поштовий» Галицької митниці Держмитслужби, під час митного огляду міжнародного поштового відправлення № MGRMYYQ, яка надійшла із Китайської Народної Республіки, відправником якої, згідно митної декларації форми CN23 № НОМЕР_1 є ОСОБА_1 , яка проживає або перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , отримувачем - ОСОБА_1 , яка проживає або перебуває за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено без ознак приховування незадекларовані за встановленою формою товари: мобільний телефон з маркуванням Google Pixel 2 XL, Model G011C, EVIEI НОМЕР_2 , в комплекті з аксесуарами, в заводській упаковці - 1 шт. та новий силіконовий чохол для телефона без маркувань, в поліетиленовому пакеті - 1 шт. Згідно митної декларації форми CN23 № НОМЕР_1 ОСОБА_1 заявила про наявність у вказаній посилці - роутера/модема. Таким чином, громадянка ОСОБА_1 , яка проживає або перебуває у КНР, вчинила дії направлені на переміщення товарів через митний кордон України шляхом недекларування, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ст.472 Митного Кодексу України, тобто недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, наслідки неявки. Скерувала на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначила, що не погоджується з висновком експерта Львівського відділу з питань експертиз та досліджень Спеціалізованої роботи з питань експертизи та досліджень Державної митної служби, оскільки такий є неналежним та недопустимим доказом визначення вартості ввезеного товару з огляду на те, що: вартість товарів, зазначена у ньому є

дійсною за умови технічної справності та відповідності маркування. Водночас технічна справність, товарів не перевірялася, що свідчить про невідповідність такого дійсним обставинам справи, у висновку вказано, що для визначення вартості товару застосовано порівняльний (ринковий) підхід, з використанням аналогового методу, що базується на порівнянні споживчих властивостей об`єкта оцінки, зі споживчими властивостями, що є на даний час на внутрішньому ринку України. Інформація про вартість товарів отримана з торговельних мереж м. Львова та мережі Інтернет. Разом з тим, до такого висновку не додано будь-яких матеріалів, які б підтверджували наявність об`єктів порівняння та цін на них, а також не наведено конкретних методів порівняння і врахування коригування відмінностей між такими і досліджуваним товаром. Не враховано також того факту, що країна відправки таких товарів є Китайська Народна Республіка, а об`єктами порівняння є виключно зварні пропозиції на ринку України. Крім того, зі змісту висновку вбачається, що вартість товару визначена станом на дату проведення дослідження, що свідчить про його недопустимість, оскільки для встановлення об`єктивної істини у справі вартість товару повинна була б бути визначеною станом на момент нібито вчинення правопорушення. Додатково зазначає, що відібрання зразків товарів в даному випадку було проведене із порушенням норм МК України, оскільки здійснювалося на підставі постанови, що є протиправною, адже була винесена аж ніяк не керівником митного органу чи його заступником. ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що як вбачається з Інвойсу № 4674 від 01.09.2020 року, 1 вересня 2020 року ОСОБА_2 було придбано у компанії ІНФОРМАЦІЯ_1 мобільний телефон «Google Pixel 2XL 64 GB G011C ІМЕІ НОМЕР_2 » у кількості 1 шт. вартістю 500,00 юанів що становить 61,74 Євро згідно офіційного курсу Національного Банку України станом на дату складання протоколу. Таким чином, у особи в силу вимог ч. 6 ст. 374 МК України не виникало обов`язку здійснювати письмове декларування такого товару, оскільки вартість товару не перевищувала еквівалент 150 Євро. Зважаючи на вказані обставини, просить провадження у справі про порушення митних правил закрити.

Відповідно до ст. 526 МК України, вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не з`явився на виклик суду, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Представник Галицької митниці Дунас М.О. в судовому засіданні заперечив щодо закриття провадження по справі, оскільки вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбачений статтею 472 МК України. На час проходження митного контролю особа не надала документів щодо вартості товару, відтак, була призначена відповідна експертиза товару, який оцінено в сумі 7 153,20 грн., що перевищує встановлену норму. Просить суд визнати ОСОБА_1 винною у порушенні митних правил, передбачених ст.472 МК України та накласти на неї стягнення в межах санкції статті.

Заслухавши думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Факт митного правопорушення підтверджується протоколом про порушення митних правил №1718/20900/20 від 03.09.2020 року; митною декларацією форми CN23 №MGRMYYQ від 03.09.2020 року; описом вилучених предметів від 21.09.2020 року; актом на розкриття та перепакування поштового відправлення від 03.09.2020 року, описом предметів від 03.09.2020 року, висновком експерта №-0741 від 22.09.2020 року, а також іншими матеріалами справи, які знаходяться у об?єктивному взаємозв?язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

За вимогами ч.3 ст.335 МК України, разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості.

У свою чергу, ОСОБА_1 документів, які б підтверджували вартість товарів митному органу не подала. Галицькою митницею Держмитслужби вартість переміщуваних незадекларованих товарів визначена на підставі проведених експертних досліджень.

Так, згідно наявного у матеріалах справи висновку Львівського відділу з питань експертиз та досліджень Спеціалізованої роботи з питань експертизи та досліджень Державної митної служби №-0741 від 22.09.2020 року, ринкова вартість наданих на дослідження товарів становить 7 153, 20 гривень. Суд бере до уваги вказаний висновок експерта щодо вартості товару, вважає його належним та допустимим доказом у справі. Підстав ставити під сумнів висновок експерта у суду немає.

В ході судового провадження особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 долучено до матеріалів справи належним чином не завірену копію платіжного документа, згідно якого загальна вартість вилученого у ОСОБА_1 товару складає 500,00 (юанів).

Відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є зокрема рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу) (ч.2 ст.53 МК України).

З огляду на наведене, суд не приймає до уваги наданий ОСОБА_1 , платіжний документ (інвойс) як належний і допустимий по справі доказ, оскільки такий не містить точних даних про кількість товару, суду не надано змістовних пояснень щодо походження даного рахунку, він спростовується наведеним висновком експерта та не надавався митному органу під час проходження митного контролю, що також ставить під сумнів його зміст з точки зору відображення у ньому об`єктивних даних.

Таким чином, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472МК України доведена повністю.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений митним кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність (ч. 1ст. 458 МК України).

Відповідно до ч. 1ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ч. 1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 489 Митного кодексу України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП на орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, покладено обов`язок з`ясування чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Стаття 472 МК України передбачає адміністративну відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Згідно з ст.472 МК України, за таке правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП при накладенні стягнення слід враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 відсутні.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, ступінь його вини і майновий стан, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти штраф в межах встановлених санкцією ст.472 МК України.

Товар, що був безпосереднім предметом правопорушення і переміщення якого через митний кордон України обмежено законодавством України підлягає конфіскації.

Окрім того, на підставі ч.1 ст.519 МК України та розрахунку витрат на зберігання на складі митниці, з правопорушника слід стягнути суму витрат за зберігання, яка складає 28,38 грн.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути в користь ДСА України судовий збір у розмірі 420, 40 гривень.

Керуючись ст.ст. 472, 519 МК України, ст. 40-1 КУпАП України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та накласти стягнення 7 153,20 грн. штрафу.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №1718/20900/20 від 03.09.2020 року, а саме: мобільний телефон з маркуванням Google Pixel 2 XL, Model G011C, EVIEI НОМЕР_2 , в комплекті з аксесуарами, в заводській упаковці 1 шт. та новий силіконовий чохол для телефону без маркувань 1 шт. конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Державної митної служби України 28, 38 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 420, 40 гривень судового збору.

Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.Р. Юрків.