Справа № 463/8595/19 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 33/811/1287/19 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу правопорушниці ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2019 року,

з участю законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

представника ОСОБА_3 адвоката Багрія О.Л,

захисника правопорушниці ОСОБА_1

адвоката Богданова О.В.,

встановив:

згідно постанови судді, ОСОБА_1 порушила правила тримання собак, яке полягає у тому, що 1 вересня 2019 року, близько 18:00 год. на вул. Пасічній, 94 у м. Львові, на охоронюваній території ЗДО №52 м. Львова, собака породи метис німецької вівчарки (чорно-руда) на кличку «Джонні», нанесла укус малолітньому ОСОБА_2 , який випадково потрапив на територію закладу, тим самим ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 154 КУпАП.

В апеляційній скарзі правопорушниця ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що всебічно, повно і об`єктивно не було з`ясовано всі обставини справи.

Наголошує, що з резолютивної частини постанови неможливо встановити за які саме дії її було притягнено до відповідальності.

Акцентує, що в абзаці 1 описової частини постанови зазначається, про те, що вона порушила правила тримання собак, однак, згідно з диспозицією статті 154 КУпАП, за будь-яке порушення правил тримання собак не настає адміністративна відповідальність, адже таке порушення має бути поєднане з відповідними обов`язковими ознаками, однак жодна з передбачених законом обставин не була встановлена.

Також, звертає увагу на те, що судом не було встановлено, який нормативно-правовий акт вона порушила та незрозуміло про порушення яких саме правил йдеться в постанові і не вказано, відповідний пункт.

Зазначає, що тримання собаки на території дитячого садочка здійснюється відповідно до Правил утримання і поводження з тваринами у м. Львові, затвердженими ухвалою Львівської міської ради №262 від 17 березня 2016 року.

Покликається на те, що у відповідності до вищенаведених правил, собака утримувалась під час роботи ЗДО №52 м. Львова у зоокутку, а у вихідні дні та після 18:00 год. в будні дні у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території.

Наголошує, що територія ЗДО №52 м. Львова є ізольованою від вулиці та добре огороджена.

Акцентує, що в постанові вірно встановлено, що потерпілий ОСОБА_4 самовільно у вихідний день переліз через паркан на територію дитячого садочка, який він не відвідує, що стверджується поясненнями його матері ОСОБА_3 , даними в судовому засіданні, жодних підстав для його перебування на території даного закладу не було.

Також, звертає увагу, що за собакою здійснювався постійний нагляд працівниками охорони закладу.

Вважає, що у її діях відсутній склад правопорушення.

Окрім цього наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону і не підлягав розгляду у суді.

Просить скасувати постанову Личаківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2019 року та закрити провадження в справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 154 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В запереченні на апеляційну скаргу правопорушниці ОСОБА_1 , законнийпредставник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 ОСОБА_3 покликається на те, що судом встановлено фактичні обставини справи та наведені положення чинного законодавства, а тому доводи апеляційної скарги вважає безпідставними, такими, що містять підміну понять.

Заслухавши виступ захисника правопорушниці адвоката Богданова О.В., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 та її представника адвоката Багрія О.Л. про заперечення апеляційної скарги та залишення постанови суду І інстанції без зміни, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Так, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення, який відповідно до вимог ст. 251 КУпАП є джерелом доказів у справі.

Згідно ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи суддя повинен перевірити правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Ст. 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків та потерпілих, якщо вони є та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та зміст постанови місцевого суду, апеляційний суд приходить до висновку, що як старшим інспектором ЮП Личаківського відділу поліції ГУ Національної поліції України у Львівській області Рибачок Н.В. при складанні протоколу, так і суддею, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді І інстанції, вищезазначені вимоги закону дотримані не були.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 01 жовтня 2019 року серії ГП №045432 зазначено, що ОСОБА_1 порушила правила тримання собак, яке полягає у тому, що 1 вересня 2019 року, близько 18:00 год. на вул. Пасічній, 94 у м. Львові, на охоронюваній території ЗДО №52 м. Львова, собака породи метис німецької вівчарки (чорно-руда) на кличку «Джонні», нанесла укус малолітньому ОСОБА_2 , який випадково потрапив на територію закладу, тим самим, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 154 КУпАП.

Разом з тим, адміністративна відповідальність за вказаною частиною статті настає у разі тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення у громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених.

Кожна з перелічених кваліфікуючих ознак становить окрему складову об`єктивної сторони зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно положень ст.ст. 1, 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», собаки відносяться до домашніх тварин. Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування.

Враховуючи, що диспозиція ст. 154 КУпАП є бланкетною, відтак, при складанні протоколу необхідно викласти суть правопорушення, виходячи з частини першої даної статті з посиланням на конкретний пункт Правил утримання і поводження з тваринами у м. Львові, який вважається порушеним, та виключно після цього, зазначати наслідки у виді заподіяння шкоди, як це передбачено частиною другою ст. 154 КУпАП.

Проте, із змісту протоколу вбачається, що суть адміністративного правопорушення не розкрита відповідно до диспозиції ч.2 ст. 154 КУпАП, а саме, не зазначено вчинення яких саме дій, які б становили об`єктивну сторону правопорушення, поставлено в вину ОСОБА_1 .

Окрім цього, наслідком вищезазначеного адміністративного правопорушення є заподіяна малолітньому ОСОБА_2 шкода здоров`ю від укусу собаки. Однак, протокол не містить відомостей щодо потерпілої особи. Також відсутні відомості щодо свідків правопорушення.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП залишилась поза увагою суду першої інстанції.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суддя місцевого суду, не усунувши процесуально вищевказані недоліки, не міг встановити фактичні обставини справи та постановити законне та обґрунтоване рішення.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді підлягає скасуванню з поверненням матеріалів до Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області для належного оформлення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2019 року відносно ОСОБА_1 скасувати.

Матеріали протоколу серії ГП №045432 від 01 жовтня 2019 року повернути в Личаківський ВП ГУ НП у Львівській області через Личаківський районний суд м. Львова для усунення процесуальних недоліків та належного оформлення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду Галапац І.І.