Провадження № 33/810/218/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 11 січня 2020 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Петрощук К.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 29 вересня 2019 року о 00 годині 57 хвилин в м. Сєвєродонецьку по вул. Новікова, в районі будинку № 3, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Drager» у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник Петрощук К.В. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді та ухвалити нову постанову, якою визнати його невинним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує про невстановлену адресу проживання ОСОБА_1 , на яку направлялись судові повістки. При цьому ОСОБА_1 є громадянином Республіки Вірменії, не має місця постійної реєстрації в Україні, а тому адреса, на яку надсилалися судові повістки, не є адресою, за якою апелянт проживає чи зареєстрований. Не погоджується з позицією судді щодо можливості розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , оскільки тому не було відомо який суд повинен розглянути справу відносно нього. За таких обставин були порушені права особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. З посиланням на відеозапис, долучений до матеріалів справи, заперечує, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Вказує про не встановлення анкетних даних свідків у цій справі. Вважає, що письмові пояснення свідків не відповідають дійсності. Також зазначає про не володіння ОСОБА_1 українською мовою та про порушення його право мати перекладача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Водночас ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення наголошував, що він не розуміє вимог рядового поліції Назаренко Д. С., оскільки його рідною мовою є вірменська, чим порушені вимоги ч. 1 ст.268 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову судді першої інстанції подана захисником після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Однак клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції.

Заслухавши пояснення захисника Петрощук К.В., яка підтримала вимоги апеляційної скарги, пославшись на її вимоги, свідка ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

Суд апеляційної інстанції вважає рішення судді першої інстанції є законним та обґрунтованим, а його висновки підтверджуються матеріалам справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 192389 від 29.09.2019 ОСОБА_1 в цей день о 00 годині 57 хвилин в м. Сєвєродонецьку по вул. Новікова, в районі будинку № 3, керував автомобілем марки RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Drager» у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.

У відповідності до письмових пояснень свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Відомості про цих свідків містяться в зазначених письмових поясненнях. У матеріалах справи відсутні дані про неправильне встановлення цих відомостей, з урахуванням цього доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Згідно з відеозаписом, що зроблений з нагрудних відеокамер поліцейських, на яких зафіксовані обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . У подальшому працівники поліції, виявивши у нього ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на місці або в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 просив зачекати свого знайомого, який повинен прибути до місця зупинки транспортного засобу. У подальшу після прибуття цієї особи, як це було встановлено при апеляційному перегляді - ОСОБА_3 , стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Показання свідка ОСОБА_3 , котрий був допитаний апеляційним судом, в тій частині, що ОСОБА_1 не розумів вимог поліцейських та не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є недостовірними, оскільки спростовуються наведеними доказами.

Доводи апеляційної скарги щодо надання згоди ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є надуманим, оскільки такої згоди не зафіксовано на відеозаписі, що зроблений з нагрудних відеокамер поліцейських.

Посилання в апеляційній скарзі про порушення права ОСОБА_1 на захист, як на окрему підставу для скасування постанови судді та закриття справи за відсутності події і складу адміністративного правопорушення є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом уживались належні заходи для розгляду справи за участю ОСОБА_1 , шляхом направлення судової повістки на зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення адресу, застосування приводу до нього.

Посилання в апеляційній скарзі на направлення судових повісток на адресу, за якою ОСОБА_6 не проживає та не зареєстрований, не спростовує висновок судді про його винуватість у вчинені вказаного правопорушення.

Апеляційний суд враховує, що адреса проживання ОСОБА_1 , котра зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, засвідчена власноручним підписом особи, стосовно якої складений цей протокол, без будь-яких зауважень.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП України, що не передбачають обов`язкової участі особи при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддею визнано за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При апеляційному перегляді за участі захисника, що діє в інтересах ОСОБА_1 , було відновлено право на захист ОСОБА_1 .

Водночас розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не вплинув на висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАП.

Доводи апеляційної скарги про не володіння ОСОБА_1 українською мовою та про порушення його право мати перекладача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не знайшло свого підтвердження не перешкодили та не могли перешкодити судді винести закону постанову.

В супереч доводам захисника, ст. 254 КУпАП не передбачає участь перекладача при складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Так дійсно згідно з відеозаписом, що зроблений з нагрудних відеокамер поліцейських, ОСОБА_1 декілька разів зазначав, що не розуміє законних вимог поліцейського, проте ці обставини не є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом.

У відповідності до цього відеозапису ОСОБА_1 з поліцейськими спілкувався російською мовою, на цій же мові висловлювався поліцейській. Отже слід визнати, що ОСОБА_1 безумовно розумів зміст вимог поліцейського щодо необхідності пройти ним огляд на стан алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ

Поновити захиснику Петрощук К.В. строк апеляційного оскарження постанови судді Сєвєродонецького міського суду Луганської областівід 06 листопада 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника Петрощук К.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук