Справа № 461/7663/19 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/811/1366/19 Доповідач: Гуцал І. П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю представника Львівської митниці ДФС України Сичова Юрія Вікторовича, представника особи, провадження у справі щодо якого закрито, ОСОБА_1 адвоката Гасяка Ярослава Вікторовича, розглянувши апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Богдана Ігоровича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 5 грудня 2019 року

в с т а н о в и в:

постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 5 грудня 2019 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення у справах про порушення митних правил.

Згідно протоколу про порушення митних правил від 27.09.2019 року, 8.11.2018 року для здійснення митного оформлення товару «легковий автомобіль, бувший у використанні, призначений для використання на дорогах загального користування, марка: MERCEDES-BENZ (модель: ML250, рік випуску - 2015, модельний рік - 2015, дата введення в експлуатацію - 09.01.2015 року, № кузова: WDC1660041A503838, № двигуна: 0392, двигун - дизель, об`єм 2143 см3, потужність 150 kw, колір - чорний, кузов - універсал, колісна формула - 4х4, місць. включаючи водія, - 5, дверей 5, країна походження: Європейський союз (EU) в митному режимі «імпорт») в`їхав у відділ митного оформлення «Скнилів» митного поста «Західний» Львівської митниці ДФС України, де було подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA209190/2018/035223 разом з товаросупровідними документами, а саме: рахунок-фактура (kaufvertrag) б/н від 29.10.2018 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 , видане компетентними органами ФРН.

Відповідно до поданих до митного оформлення товаросупровідних документів, отримувач громадянин України ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_2 , виданий Залізничним РВ, м.Львів пр.Червоної Калини, 1/7), продавець та відправник німецька компанія Solid Widmann Auto Gebrauchtwagen GmbH. Декларант - ФОП ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 / АДРЕСА_3 ). Фактурна вартість 15 100 євро (згідно курсу НБУ станом на 08.11.2018 року вартість становить 483 883,06 грн).

Митними органами Федеративної Республіки Німеччина листом № Z4663-2018.UA.800164-DVIII.A.22 від 05.06.2019 року (лист ДФС № 20373/7/99-99-20-02-01-17 від 26.06.2019 року) надано копії рахунку від 29.10.2018 року № Р00046, квитанцій про оплату № 2000 від 22.10.2018 року та б/н від 29.10.2018 року, розписки про отримання автомобіля № 75090 від 29.10.2018 року, митної декларації MRN № 18DE07E0 від 29.10.2018 року та ін., згідно яких німецькою компанією Solid Widmann Auto Gebrauchtwagen GmbH було продано вказаний автомобіль гр. Шмагало Назарію (вул. Руданського, 12, 81126, с. Лисиничі) за ціною 24 789,92 євро (згідно курсу НБУ станом на 08.11.2018 року вартість становить 794 398,84 грн). ОСОБА_4 , згідно квитанцій про оплату № 2000 від 22.10.2018 року та б/н від 29.10.2018 року, було сплачено 4500 та 25000 євро і отримано вказаний автомобіль у відповідності до розписки про отримання автомобіля № 75090 від 29.10.2018 року, що засвідчено його підписами. В подальшому уповноваженими органами ФРН вказаний автомобіль було перереєстровано на ім`я ОСОБА_1 та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 , а митними органами ФРН було здійснено його митне оформлення в митному режимі «експорт» за митною декларацією MRN № 18DE07E0 від 29.10.2018 року.

Громадянин України ОСОБА_2 у своїх поясненнях від 18.09.2019 року зазначив, що ним для придбання автомобіля за кордоном було надано доручення від листопада 2018 року ОСОБА_1 на купівлю на його ім`я за межами України транспортного засобу визначеної марки та моделі за ціною та умовах на його власний розсуд, оформлення відповідних документів за кордоном та доставку автомобіля до кордону з Україною. Після придбання транспортного засобу марки «MERSCEDES-BENZ», модель «ML 250», рік випуску 2015, кузов НОМЕР_3 , ОСОБА_1 доставив його до кордону з Україною та надав ОСОБА_2 пакет документів, який він оформляв за кордоном, і який ОСОБА_2 подав до митного контролю. За придбаний автомобіль ОСОБА_2 заплатив ОСОБА_1 . 15 100 євро. Усі документи, які ОСОБА_2 подав до митного контролю, було надано йому ОСОБА_1

Відповідно до ФМ «Журнал пункту пропуску» АСМО «Інспектор», 7.11.2018 року транспортним засобом марки «MERSCEDES-BENZ», модель «ML 250», номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , в напрямку «в`їзд в Україну» через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС України переміщувалося 2 особи: громадянин України ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_5 ) та громадянин України ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_6 ).

З метою отримання пояснень від громадянина України ОСОБА_1 щодо вказаного факту УПМП та МВ Львівської митниці ДФС України було скеровано на його адресу лист від 18.09.2019 року № 15185/10/13-70-20/38 з проханням прибути в термін до 16.00 год. 27.09.2019 року, однак на вказаний виклик громадянин не з`явився та про причини неявки не повідомив.

Ураховуючи викладене, митним органом встановлено, що ОСОБА_1 для переміщення через митний кордон України та митного оформлення транспортного засобу марки «MERSCEDES-BENZ», модель «ML 250», рік випуску НОМЕР_7 , кузов НОМЕР_3 , було надано ОСОБА_2 документи, що містять неправдиві дані щодо вартості товару.

Таким чином, на думку митного органу, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості товару.

Не погоджуючись з постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 5 грудня 2019 року представник Львівської митниці ДФС України Лубоцький Богдан Ігорович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 5 грудня 2019 року та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією даної статті в повному обсязі, а саме штрафу у розмірі 794 398,84 гривень; конфіскацію товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил № 3754/20900/19 від 27.09.2019, а також стягнути з ОСОБА_1 на користь митниці витрати, пов`язані з зберіганням на складі митниці вказаного товару.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновки судді суду першої інстанції є необґрунтованими, суддею не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, що призвело до неправильного вирішення даної справи, в результаті чого постанова судді винесена з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню.

Зазначає, що суддя Галицького районного суду м. Львова помилково застосував у справі про адміністративне правопорушення № 461/7663/19 норми ч.7 ст. 247 КУпАП, прийнявши до уваги дату вчинення правопорушення 8.11.2018, а саме, коли було подано електронну митну декларацію ІМ40ДЕ № UA209190/2018/035223.

Вказує, що суддею дії ОСОБА_1 не оцінювались відповідно до норм ч.2 ст. 467 МК України (в ред. 2012року), згідно яких порушення митних правил, передбачені статтями 469, 477 485 Митного кодексу України, законодавцем визначено як триваючі правопорушення митних правил.

Зазначає, що в редакції норми ст. 467 МК України від 8.11.2018 року (Закон України № 2612-VIII), ця норма зазнала конкретизуючої зміни, а саме «Якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Вказує, що орган доходів і зборів (Львівська митниця ДФС України) дотримується позиції, що зміни внесені законом до ст. 467 МК України, не погіршують становище осіб, що притягаються до адміністративної відповідальності, а лише регулюють порядок і час розгляду справ про порушення митних правил.

Представник особи, провадження у справі щодо якого закрито, ОСОБА_1 адвокат Гасяк Ярослав Вікторович подав заперечення на апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 5 грудня 2019 року, в якій просить апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 5 грудня 2019 року залишити без змін.

Заслухавши пояснення представника Львівської митниці ДФС України Сичова Ю.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення адвоката Гасяка Я.В. - на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згіднозі ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

За змістом п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи передбачених законом строків накладення адміністративних стягнень.

З матеріалів справи вбачається, що порушення митних правил мало місце 8 листопада 2018 року, тобто граничним строком накладення адміністративного стягнення могло бути 8 травня 2019 року.

Оскільки на момент розгляду справи суддею Галицького районного суду м. Львова 5 грудня 2019 року минуло шість місяців з дня вчинення правопорушення й визначений законом шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення закінчився, суддя з дотриманням вимог закону закрив провадження у справі.

Разом з тим, доводи представника Львівської митниці ДФС України Сичова Ю.В. щодо необґрунтованого звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення є необгрунтованими та не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.3 ст. 3 Митного кодексу України норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

На момент вчинення ОСОБА_4 порушення митних правил (8.11.2018 року) діяла наступна редакція ч.2 ст. 467 МК України: «якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень».

Водночас, станом на сьогодні, згідно прийнятих за Законом № 2612-VIII від 08.11.2018 змін, ч.2 ст. 467 виключено, а ч.1 ст. 467 викладено у наступній редакції: «Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом».

За наведенного вбачається, що прийняті зміни до ст. 467 МК України не пом`якшують та не скасовують відповідальність особи, а відтак, на думку апеляційного суду, в силу положень ст. 58 Конституції України та ст. 3 МК України, не поширюються на правопорушення вчинені до прийняття відповідних змін.

Доводи апелянта, що порушення митних правил, передбачені статтями 469, 477-485 МК України, визначено як триваючі правопорушення не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 264 МК України, митна декларація приймається та реєструється органом доходів і зборів. Подання такої декларації супроводжується наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів згідно переліку передбаченого ст. 335 МК України. Час та дата прийняття митної декларації фіксуються посадовою особою, що її прийняла шляхом реєстрації. А отже, вона підтверджує факт, що має юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, якщо такі зазначено. Орган доходів і зборів не має права відмовити в прийнятті митної декларації, якщо декларант виконав усі умови встановлені цим Кодексом.

Правопорушення, передбачене ч.1 ст. 483 МК України, характеризується вчиненням дії одноразового характеру, під час митного оформлення товару, коли таке діяння може бути виявлене контролюючим органом, який з метою митного оформлення, засвідчує відомості одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та як наслідок, здійснює оформлення результатів такого контролю.

Відтак вважаю, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що особа, яка подала такі відомості митному органу не перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності, та покладені на нього обов`язки виконав відразу, тобто, в момент подачі декларації.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного суду України від 09.04.2012 року у справі № 21-260а11, згідно якої, порушення митних правил, яке полягає в зазначенні у митній декларації неправдивих відомостей, не можна вважати триваючим.

Відповідно до п.7 ст. 247 КупАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративних стягнень.

Ураховуючи те, що подія мала місце 8 листопада 2018 року, тобто в момент подачі документів для здійснення митного оформлення товару, а на момент розгляду справи суддею суду першої інстанції закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 467 МК України, а тому судя дійшов правильного висновку про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, вірно застосував норми закону в редакції на час виявлення правопорушення.

За таких обставин вважаю, що оскаржувана постанова судді Галицького районного суду м. Львова від 5 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_1 законною та обґрунтованою, а тому слід відмовити представнику Львівської митниці ДФС України Лубоцькому Богдану Ігоровичу в задоволенні його апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 5 грудня 2019 року про закриття провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 483 МК України у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС України Лубоцького Богдана Ігоровича - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.