єдиний унікальний номер справи 546/847/20
номер провадження 3/546/331/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Романенко О.О., за участі секретаря судового засідання Захарченко Л.Я., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_1 про призначення представником ОСОБА_2 при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріалів справи доданих до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки сел. Решетилівка Решетилівського району Полтавської області, вдови, на утриманні неповтолітніх дітей немає, з вищою освітою у галузі культури, фізичної особи підприємця, здійснюючої господарську діяльність у сфері торгівлі продуктами харчування, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягалася,

в с т а н о в и в :

У провадженні Решетилівського районного суду Полтавської області на розгляді знаходиться протокол про адміністративне правопорушення № 55 від 17 вересня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.

16.11.2020 до суду від ОСОБА_1 надійшла письмова заява-клопотання про призначення її представником людини громадянина України ОСОБА_2 .

Свою заяву обґрунтовує нормами ч.ч. 2, 5 ст. 16, ч. 1 ст. 57 КАС України, ст.ст. 59, 131-2 Конституції України, ст.ст. 6, 13 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та іншими нормами міжнарожного права.

ОСОБА_1 також посилається на положення абз. 2, ст. 47 VI Хартії Європейського Союзу з основних прав від 07.12.2000, якими закріплено, що кожна людина має право на справедливий, публічний та своєчасний розгляд справи незалежним і безстороннім судом, утвореним на основі закону. Кожна людина має право на допомогу адвоката, захисника та призначити свого представника. Вказує на пріоритет міжнародних норм над нормами ч. 1 ст. 60 ЦПК України. Посилається на те, що згідно ч. 5 ст. 7 КАС України суд застосовує правила міжнародного договору України, якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом. Вважає, що оскільки жодним нормативним актом не введено пряму заборону щодо призначення представником особи, яка не здійснює професійну адвокатську діяльність, то відповідно суд не має права відмовляти їй у призначенні представником особи, яка не здійснює професійну адвокатську діяльність.

Окрім того зазначає, що п. 2.2.1 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України № 4-в/2019 від 31.10.2019, розтлумачено, що поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 просить призначити її представником людину громадянина України ОСОБА_2 з усіма без виключення правами і обов`язками, які належать заявнику ОСОБА_1 , постановити окрему ухвалу про його призначення, а у разі відмови у призначенні його представником, відвести суддю від розгляду справи через порушення права на призначення представника обраного на власний розсуд.

До клопотання долучено довіреність, яка видана ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у якій зазначено, що вона підлягає посвідченню судом.

В судовому засіданні 19.11.2020 ОСОБА_1 підтримала клопотання у повному обсязі, в тому числі й щодо заявлення судді відводу з умовою. Пояснила, що ОСОБА_2 правової освіти будь-якого рівня не здобував. Належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_2 є іншим фахівцем у газулі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто або за дорученням юридичної особи, суду надати не може, оскільки такі докази відсутні. Наполягала на залучення ОСОБА_2 до участі у справі у якості саме представника її інтересів із наданням йому всіх прав та обов"язків заявника, а не в якості її захисника.

Розглянувши заяву-клопотання, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до наступного висновку.

Дана справа розглядається у порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення, а тому посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на норми Кодексу адміністративного судочинства України чи Цивільного процесуального кодексу України є безпідставними, оскільки ці норми не підлягають застосуванню під час розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, згідно з главою 21 КУпАП особами, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, є: - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності; - потерпілий; - законний представник неповнолітної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або неповнолітнього потерпілого та представник потерпілого; - захисник (адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи); - свідок; - експерт; - перекладач.

Відповідно до положень ст. 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Конвенція про захист прав людини і основних свобод 995_004, ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 року 475/97-ВР, передбачає право кожного обвинуваченого захищати себе особисто або використовувати правову допомогу захисника, вибраного ним на власний розсуд (стаття 6). У Міжнародному пакті про громадянські і політичні права від 16 грудня 1966 року 995_043, ратифікованому Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 19 жовтня 1973 року N 2148-VIII 2148-08, зазначено, що держава повинна гарантувати кожному, чиї права і свободи порушено, ефективний засіб правового захисту, і таке право повинно встановлюватись судовим або будь-яким іншим компетентним органом, передбаченим правовою системою держави (стаття 2), та можливість вільного вибору обвинуваченим захисника (пункт 3 статті 14). "Основні принципи, що стосуються ролі юристів", прийняті восьмим Конгресом ООН з питань попередження злочинності і поводження з правопорушниками 27 серпня - 7 вересня 1990 року, передбачають, що кожна людина має право звернутися до будь-якого юриста за допомогою для захисту і відстоювання своїх прав та захисту їх на всіх стадіях кримінального судочинства (принцип 1); жодний суд чи адміністративний орган, в якому визнається право на адвоката, не відмовляється визнавати права юриста відстоювати в суді інтереси свого клієнта, за винятком тих випадків, коли юристу було відмовлено в праві виконувати свої професійні обов`язки відповідно до національного права і практики та цих принципів (принцип 19).

Таким чином, наведені міжнародно-правові акти передбачають право кожного обвинуваченого захищати себе особисто або через вільно вибраного ним на власний розсуд захисника з-поміж юристів, які можуть надати ефективний правовий захист. Ці положення міжнародно-правових актів щодо права фізичної особи на захист від обвинувачення відтворені у положеннях частини першої статті 59 Конституції України 254к/96-ВР, які закріплюють право кожної фізичної особи на правову допомогу і право вільного вибору захисника з метою захисту від обвинувачення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року справа N 1-17/2000 N 13-рп/2000 зазначено, що положення частини першої статті 59 Конституції України про те, що кожен є вільним у виборі захисника своїх прав, в аспекті конституційного звернення громадянина ОСОБА_3 , треба розуміти як конституційне право підозрюваного, обвинуваченого і підсудного при захисті від обвинувачення, а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою отримання правової допомоги вибрати захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відтак норми КУпАП не передбачають участі у справі представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а захист громадян здійснюється виключно професійними адвокатами, які за законом мають право на надання правової допомоги що діють в межах своєї компетенції, передбаченої Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та іншими фахівцями у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Як вбачається із заяви-клопотання та пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить призначити людину громадянина України ОСОБА_2 саме її представником, а не захисником, який є фахівцем у галузі права.

Матеріали заяви не містять жодних підтверджень та посилань на те, що ОСОБА_2 є адвокатом чи фахівцем у галузі права та взагалі має юридичну освіту. Під час розгляду даного клопотання в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 не здобував юридичної освіти будь-якого рівня.

Таким чином, на підтвердження повноважень ОСОБА_2 на право представляти інтереси ОСОБА_1 , яка притягається до адміністративної відповідальності, не надано будь-яких належних і допустимих письмових доказів про те, що ОСОБА_2 є адвокатом (свідоцтво про адвокатську діяльність) та іншим фахівцем у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто або за дорученням юридичної особи (довіреність, документи про здобуття кваліфікації ступеня вищої освіти за напрямом підготовки «Правознавство» тощо).

З огляду на зазначене, не заперечуючи право ОСОБА_1 на захист адвокатом чи іншим фахівцем у галузі права, суддя вважає недоведеним факт того, що ОСОБА_2 є адвокатом чи іншим фахівцем у галузі права, який здобув юридичну освіту, а тому приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про призначення у справу у якості її представника ОСОБА_2 є безпідставною та такою що не підлягає задоволенню.

Щодо заяви про відвід судді, суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила своє клопотання, зокрема п. 4, про заявлення відводу судді Романенко О.О. за умови незадоволення клопотання про допуск до участі у справі в якості її представника ОСОБА_2 .

Відповідно до пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифіковану Законом України № 475/97-ВРвід 17.07.97 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують право заявити відвід судді, підстави та порядок розгляду таких заяв.

Таким чином, суддя вважає, що вказаний відвід має бути розглянутий судом по суті за аналогією кримінально-процесуального закону як найбільш близької галузі права.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 221, 268, 270, 271, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст 35, ч.1 ст.81 КПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення її представником ОСОБА_2 - відмовити.

Роз"яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , її права згідно ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення користуватися при розгляді справи юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Передати заяву про відвід судді Романенко О.О. до канцелярії суду для визначення іншого судді для розгляду відводу судді у даному провадженні.

Постанова окремому оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Романенко