Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3098/20
Провадження №: 3/332/1224/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 р. суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Сінєльнік Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 /інших відомостей немає/,

- за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу серії АА № 348498 від 30 жовтня 2020 року, 30.10.2020 року о 10.50 годині гр. ОСОБА_1 біля будинку № 1 по вул. Скворцова у м. Запоріжжі, у період дії карантину перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство, чим порушив пп.2 п.10 Постанови кабінету міністрів № 641 від 22.07.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

У судовому захисник ОСОБА_1 адвокат Адоєвцев С.Є. заявив клопотання про закриття провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки наявними у справі матеріалами не доведено факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав клопотання захисника.

Заслухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 44-3 КУпАП визнається порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до вимог п.п.2 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на території України на період дії карантину, забороняється: перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 348498 від 30.10.2020 р. не містить відомостей про свідків, крім того матеріали справи не містять доказів які свідчать про те, що ОСОБА_1 перебував на вулиці без документів що посвідчують особу, підтверджують громадянство, а доданий до матеріалів диск із відеозаписом спростовує вказані у протоколі обставини, оскільки з відезапису вбачається , що ОСОБА_1 знаходився в автомобілі , а не перебував на вулиці. Крім того , зазначені в протоколі обставини , спростовуються тим, що 30.10.2020 року об 11:09:49 на ОСОБА_1 було складено протокол серії ЕАМ № 3359318 за ч.2 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., а отже особу ОСОБА_1 було встановлено, що підтверджується копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3359318 від 30.10.2020 року, яку долучено до матеріалів справи.

Отже, під час розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v. Russia» заява № 926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому у ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Суддя Р.В. Сінєльнік