Дата документу 04.11.2020 Справа № 554/9952/20
Провадження №3/554/2370/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтава Січиокно Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Любимівка Кореневського району Курської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм ФОП ОСОБА_2 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

У С Т А Н О В И Л А:

згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 301000 від 21.10.2020 року, 21 жовтня 2020 року, близько 07 год. 42 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом РУТА 22 СПГ, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Небесної Сотні, 25 в м. Полтаві, здійснюючи регулярні пасажирські перевезення на міському маршруті № 186/19 «Кр. Ринок с.Божківське», перевозив 29 пасажирів при визначеній характеристикою даного транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 з кількістю місць для сидіння 20 разом з місцем водія, чим порушив підпункт 2 пункту 11 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину не визнав, пояснивши, що не здійснював перевезення пасажирів понад кількості сидячих місць, оскільки працівники поліції не зафіксували точну кількість пасажирів, які на момент зупинки перебували в керованому ним транспортному засобі, а тому вважати, що така кількість перевищувала кількість сидячих місць неможливо.

Статтею 44-3 КУпАП визначено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до підпункту 2 пункту11 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Дослідженням матеріалів адміністративної справи встановлено, що єдиним доказом, який свідчить про можливість порушення ОСОБА_1 правил карантину щодо людей, є відомості, які містяться в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення від 21.10.2020 року. Однак інших доказів, які б підтверджували факт вчинення такого адміністративного правопорушення, викладеного в протоколі, на розгляд суду не надано.

Так судом переглянуто відеозапис, на якому зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та спілкування останнього з поліцейським. На відеозаписі записі не зафіксовано точної кількості осіб, які перебували в салоні автобуса та те, що їхня кількість перевищувала кількість сидячих місць. Сам факт наявності стоячих пасажирів не може вказувати на те, що особою допущено порушення підпункт 2 пункту 11 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v.Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в справі відсутні достатні, допустимі та переконливі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі, яким визначаються межі даного судового розгляду, а отже склад вказаного правопорушення в його діях відсутній, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

закрити справу стосовно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т.О. Січиокно