Провадження № 3/702/152/20
Справа №702/330/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про повернення справи на дооформлення

01 липня 2020 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В., розглянув матеріали, які надійшли від Монастирищенського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 45221345 від 15.06.2020, складеного головним державним виконавцем Монастирищенського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_2 І.С ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , 15.06.2020 вул АДРЕСА_2 ухилялась та не сплачувала в повному обсязі аліменти на утримання дитини, в результаті чого, за період з 15.09.2014 по 15.06.2020 утворилась заборгованість в розмірі 89 629,24 грн, що перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суддя вважає, що справа підлягає поверненню на дооформлення з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог пункту 2 статті 278 КУпАП при підготовці справи до розгляду перевіряється, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов`язковість дотримання вимог ст.256 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення закріплено Інструкцією з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція), затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5 (п.4 розділу 14).

Суд зауважує, що притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП можливе лише після утворення 6-місячної заборгованості зі сплати аліментів після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», а саме після 06.02.2018. Будь-яке інше трактування зазначеної норми протирічить Конституційним нормам щодо дії Закону у часі, а саме ст. 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення №45221345 від 15.06.2020, складений головним державним виконавцем Монастирищенського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кольц І.С. зазначеним вимогам не відповідає. В протоколі вказаний період за який утворилась заборгованість з 15.09.2014 по 15.06.2020, тоді як притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП можливе лише після утворення 6-місячної заборгованості зі сплати аліментів після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», а саме після 06.02.2018.

Таким чином, оскільки дане правопорушення є триваючим, обов`язковим є зазначення у протоколі саме періоду, місяців, за які утворилась 6-місячна заборгованість після набрання Закону України від 07.12.2017 № 2234-VIII чинності, а також сума заборгованості за ці місяці для уникнення у подальшому можливості подвійного притягнення особи до адміністративної відповідальності за одне й те ж діяння. Сума заборгованості в даному протоколі зазначена за період із 15.09.2014 по 15.06.2020, що суперечить нормам діючого законодавства.

Вказані вище обставини свідчать про істотну невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону, що унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення, а тому без усунення зазначених недоліків розгляд справи є неможливим.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки у справі «Надточий проти України від 15.05.2008» Суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

А тому, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки вказані недоліки є суттєвими, не можуть бути усунені суддею і унеможливлюють розгляд справи по суті, а тому з метою повного, всебічного та правильного розгляду адміністративного матеріалу, не допущення порушення прав, особи, відносно якої складено адміністративний протокол, суддя вважає за необхідне адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 повернути в Монастирищенський районний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), для дооформлення, з метою дотримання вимог ст. 256, 268, 277 КУпАП.

Керуючись ст. 34, 35, 38, ч. 1ст. 183-1, 256, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, направити на дооформлення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Мазай