Справа № 487/6741/20
Провадження № 3/487/2254/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участю секретаря Треля Г.В., особи, яка пригуєтьсмя до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли від Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

04.11.2020 р. о 23 год. 10 хв. за адресою м. Миколаїв вул. Біла, 44 у приміщенні Заводського ВП громадянин ОСОБА_2 перебував у громадському місці у відділенні поліції без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушив вимоги п.п. 1 п. 10 постанови КПУ №641 від 22.07.2020 року, за що відповідальність передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Органом поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.44-3 КУпАП (в редакції Закону України від 17.03.2020 р. №530-ІХ).

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину визнав, підтвердив викладені у протоколі обставини. Суду пояснив, що 04.11.2020 року у нього виник конфлікт із матір`ю. Працівники поліції забрали його до Заводського відділу поліції і він не встиг взяти із собою маску. Взагалі він вдягає маску, але саме 04.11.2020 вдягнути не встиг.

Слід зауважити, що справа про адміністративне правопорушення надійшла в провадження суду 10 листопада 2020 року.

Враховуючи, що станом на час надходження справи до суду та призначення судового розгляду справа була підсудна Заводському районному суду м. Миколаєва, та норми чинного законодавства України, зокрема КУпАП та Закону України від 06.11.2020 № 1000-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не містять положень щодо можливості передачі до органів Національної поліції справ про вказані адміністративні правопорушення, які прийняті судом до розгляду з дотриманням правил підвідомчості, встановлених главою 17 КУпАП, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для розгляду даної справи по суті.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП (в редакції Закону України від 17.03.2020 р. №530-ІХ), полягає у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно гігієнічних, санітарно протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Отже,диспозиція цієї статті є бланкетною (відсилочною), не конкретизованою, а такою, що скеровує до норм законодавства України, актів органів місцевого самоврядування, які регулюють питання боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до підпункту 1 пункту 10 Постанови №641 на території України на період дії карантину забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Отже, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення особою, уповноваженою на складання протоколу було зроблено правильний висновок про те, що ОСОБА_1 під час перебування у громадському місці знаходився без вдягнутого засобу індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, що закриває ніс та рот, у порушення вимоги Постанови №641.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №083853 від 04 листопада 2020 року.

Оцінюючи наведені вище докази, суд приходить до висновку про те, що вони узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, ставити їх під сумнів підстав немає.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Так, Законом України від 06.11.2020 р. №1000-ІХ, який набув чинності 21.11.2020 р., статтю 44-3 КУпАП доповнено частиною другою такого змісту: «Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Тобто відповідальність за порушення правил щодо карантину в частині перебування без вдягнутих засобів індивідуального захисту в громадських будівлях, яка була передбачена ст. 44-3 КУпАП, враховуючи наведені зміни, з 21.11.2020 р. передбачена ч.2 ст. 44-3 КУпАП, санкція якої пом`якшує раніше встановлену відповідальність за аналогічне правопорушення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстав для закриття провадження в справі з огляду на положення ст. 247 КУпАП не вбачається, проте доцільним є застосування санкції, передбаченої саме ч. 2 ст. 44-3 КУпАП як такої, що поліпшує становище особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, судом не встановлено, враховуючи вимоги ст. 8 КУпАП суд приходить до висновку про необхідність застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону України від 06.11.2020 р. №1000-ІХ).

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 33-35, 40-1, 44-3, 251-252, 279, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону України від 17.03.2020 р. №530-ІХ).

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за скоєне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону України від 17.03.2020 р. №530-ІХ) у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн.

(Отримувач УК у м. Миколаїв/Заводськ.р-н./21081100, , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA014003, Код класифікації доходів бюджету 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

(Отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова набирає законної сили через 10 днів з моменту винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, у строк та порядок, передбачений статтею 294 КпАП України.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя В.О. Гаврасієнко