ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 654/3743/19
Номер провадження № 33/819/10/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Заіченко В.Л., з участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 29.11.2019 року відносно нього, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 29 листопада 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. (600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік, стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що з постановою суду не згоден. В обґрунтування вимог посилається на те, що 29.09.2019 року їхав зі швидкість 20 км/год, ПДР не порушував, однак працівники поліції склали постанову за ч.2 ст. 126 КУпАП на штраф у розмірі 510 грн., який він оплатив. Вимоги мотивує тим, що 29.09.2019 року при зупинці патрульними ГАІ не був у стані алкогольного сп`яніння (хворіє на серце), зазначаючи, що в стані алкогольного сп`яніння був його батько, а не він і вже в суді, ОСОБА_1 дізнався, що відносно нього склали протокол за керування в стані алкогольного сп`яніння. Апелянт вказує, що правил дорожнього руху не порушував, в стані алкогольного сп`яніння не перебував, прав на керування транспортними засобами він не має, а тому вважає накладення адміністративного стягнення на суму 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами та накладення адміністративного стягнення у сумі 384,20 грн. несправедливими та незаконними.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , який пояснив, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, суддя вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. На суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП - суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

За правовим змістом ст. 251 КУпАП - доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Суддею апеляційної інстанції встановлено та перевірено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 392616, згідно якого 29.09.2019 року о 14:55 годині на автодорозі Т 22-16 м.Гола Пристань - Залізний Порт 28 км, ОСОБА_1 керував мопедом марки «VIPER», чорного кольору, без номеру, номер рами НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нечітка вимова, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій ( ОСОБА_1 ) відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАп - суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до 245, 251, 252 КУпАП, постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено, оскільки у відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України - водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395).

Водій ОСОБА_1 від огляду ухилився, а тому відповідні його дії та ознаки сп`яніння, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків - є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Докази які містяться в матеріалах справи: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 392616 від 29.09.2019 року, яким зафіксовані обставини вчинення правопорушення, пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керував скутером з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду не тільки за допомогою алкотестеру, а також і в медичному закладі - у своїй сукупності є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 в скоєнні зазначеного правопорушення, оскільки відповідальність особи за ч.1 ст. 130 КУпАП настає не тільки у разі керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння, а й у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає, оскільки доводів, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено, іншихналежних та допустимих доказів, які би спростовували твердження апелянта та доводили те, що ОСОБА_1 29.09.2019 року не перебував у стані алкогольного сп`яніння те не перебував за кермом - суду не надано.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення чи дійсно особа, яка відмовилась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, знаходилась у стані сп`яніння, оскільки адміністративна відповідальність настає за відмову від проходження огляду.

Крім того, суддя апеляційної інстанції бере до уваги, що ОСОБА_1 про судові засідання повідомлявся належним чином, мав змогу надати заперечення, зауваження та інші докази щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, однак в судовому засіданні 29.11.2019 року ОСОБА_1 вину визнав у пред`явленому йому адміністративному правопорушенні, а також відомості, які містяться в поясненнях ОСОБА_3 - дають підстави судді апеляційного інстанції вважати, що висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові - підтверджується доказами та є законним. Дії ОСОБА_1 , які полягають у порушенні п.2.5 ПДР України судом першої інстанції кваліфіковано вірно.

Крім того, твердження апелянта про те, що прав ОСОБА_1 на керування транспортними засобами не має, а тому накладення адміністративного стягнення на суму 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами несправедливим - суддя апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки в матеріалах справи згідно довідки старшого інспектора СРПП № 4 Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області капітана поліції Хабрата О.В. - громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 посвідчення водія отримував, посвідчення водія не вилучено, а тому суддя апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував характер вчиненого правопорушення ОСОБА_4 , ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків та обґрунтовано призначив адміністративне стягнення в межах санкції ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доходжу висновку, що суд першої інстанції належним чином врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 34 КУпАП, обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбаченні ст. 35 КУпАП та обґрунтовано обрав вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП та вимогам Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зважаючи на те, що «будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі»,

Доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду та спростовуються матеріалами адміністративної справи, а отже відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції або закриття провадження у справі, підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 294, 295 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 29 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено штраф в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - без змін.

Постанова Херсонського апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя В.Л.Заіченко