Справа № 212/8793/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2020 року м. Кривий Ріг
Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкін І.Б. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що надійшла з ПОКРОВСЬКОГО ВП КРИВОРІЗЬКОГО ВП ГУНП В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працює ФОП ОСОБА_2 , майстер по ремонту взуття місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,-
В провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває адміністративна справа відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 117531 від 29.11.2020 року, громадянин ОСОБА_1 , 29.11.2020 року о 10 годині 45 хвили, перебуваючи на робочому місці «Ремонт взяття ФОП ОСОБА_2 » за адресою : АДРЕСА_3 здійснював господарську діяльність у сфері побутового обслуговування населення. Своїми діями порушив ст. 29 ЗУ « Про захист населення від інфекційних хвороб» та п.15 Постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 року зі змінами Постановою № 1100 від 11.11.2020 року, своїми діями скоїв адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 443 КУпАП.
До того ж, 22 листопада 2020 року о 10 годині 30 хвилин, громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи на робочому місці «Ремонт взяття ФОП ОСОБА_2 » за адресою : АДРЕСА_3 здійснював господарську діяльність у сфері побутового обслуговування населення. Своїми діями порушив ст. 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» та п.15 Постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 року та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
Обставини правопорушення підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 117524 від 22.11.2020 року.
Статтею 36 КУпАП визначено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Зважаючи на той факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 вважаю розгляд справ в одному провадженні буде доцільним.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 29 листопада 2020 року він не приймав відвідувачів, а лише здійснював ремонт взуття для видачі у робочі дні, що не заборонено законом. Просив справу закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
За змістом статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, слід з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 зі змінами Постановою Кабінету Міністрів України № 956 на всій території України з 12.03.2020 року до 31 грудня 2020 року встановлено карантин.
Стаття 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Диспозиція ст.44-3 КУпАП має бланкетний характер, а тому для з`ясування змісту порушення необхідним є звернення до відповідних нормативно правових актів, якими встановлено відповідні правила та норми, а також до рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.15 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року (зі змінами від 11.11.2020 року).
Так, відповідно до п.15 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року зі змінами від 11.11.2020 року, додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень.
Отже, заборона здійснення діяльності стосується саме суб`єкта господарювання і тому в даному випадку суб`єкт адміністративного правопорушення є спеціальний.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.
Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
За правилами ст. 65 ГК України, управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.
Отже, відповідальність за порушення заборони здійснення торгівельної діяльності в період карантину може нести лише власник підприємства або його керівник.
При цьому, суддею встановлено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не здійснює господарську діяльність та не зареєстрований відповідно до закону як підприємець, а працює майстром по ремонту взуття, тобто найманим робітником ФОП ОСОБА_2 .
Відповідно до Свідоцтва з реєстру платників єдиного податку господарську діяльність з ремонту взуття та шкіряних виробів здійснює ФОП ОСОБА_2 .
До того ж, доказів, що майстерня здійснювала прийом відвідувачів, суду не надано.
Таким чином, адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 не містить відомостей та належних доказів того, що останній є суб`єктом господарювання, тобто особою відповідно до п. 15 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року (зі змінами від 11.11.2020 року), на яку може бути складено протокол про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Аналізуючи викладені в протоколі обставини, докази додані до протоколу, суд вважає необхідним провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 443 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 44-3, 247, 279, 280, 283, 308 КУпАП, суддя:
п о с т а н о в и в :
Провадження № 3/212/3141/20 (єдиний унікальний номер №212/8795/20) та № 3/212/3139/20 (єдиний унікальний номер №212/8793/20) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП об`єднати в одне провадження надавши провадженню № 3/212/3139/20 (єдиний унікальний номер № 212/8793/20).
Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: І. Б. Чайкін