Провадження № 3/193/4/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

14 січня 2020 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Кащук Д.А., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Софіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Дніпропетровській області про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 ухиляється від сплати аліментів, в результаті утворилась заборгованість за період з 01.04.2019 р. по 30.09.2019 р., що перевищує суму аліментних платежів за шість місяців і становить -3000 грн., загальна сума боргу по 18.10.2019 р. -26211,74 грн., чим порушив ст.183-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином був повідомлений.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завданняКодексу України про адміністративні правопорушення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до виконавчого листа №2-1044 виданий 16 вересня 2010 року, ОСОБА_1 повинен сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 500,00 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 21 серпня 2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Диспозицією ст.183-1 КУпАП передбачена відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення №1/ВП №39260392 від 18 жовтня 2019 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ст.183-1 КУпАП, виконавчий лист 2-1044 від 16 вересня 2010 року, розрахунок заборгованості по аліментам від 06.11.2019 року, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.183-1 КУпАП, оскільки сукупний розмір заборгованості по аліментам за період з квітня 2019 року по вересень 2019 року ОСОБА_1 складає 3000,00 грн..

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, а саме ступінь його вини, відсутність у ОСОБА_1 інвалідності, на обліку у лікарів не перебуває, вважаю за необхідне, для виправлення та подальшого попередження вчинення нових адміністративних правопорушень, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для його виправлення і попередить нові правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАПу разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 38, 40-1, 183-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.183-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави (одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, р/р UA0026001, код ЄДРПОУ одержувача 37993783, МФО банку 899998, Банк одержувача Казначейство України (ЕАП)) судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Д.А.Кащук