Справа №718/2254/20
Провадження №3/718/979/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2020 року м.Кіцмань Чернівецька область

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Масюк Л.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від УПП ДПП в Чернівецькій області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, за ч.3 ст. 126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

23.10.2020 року о 09 год. 59 хв. на АД М-19 484 км. водій керував транспортним засобом та був тимчасово обмеженим в праві керуванням транспортним засобом, встановленим ДВС, номер виконавчого провадження 41938626, чим порушив п.2.1.а ПДР, за що передбачена відповідальність ч.3 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце слухання справи, що підтверджується матеріалами справи. Будь яких заяв чи клопотань до суду не подав.

Стаття 6 Європейської конвенції про захист прав людини (далі -Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд. Вона закріплює принцип верховенства закону, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами «права на суд» слід розглядати, зокрема, наступні вимоги : вимога «змагальності» процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на «публічне слухання», що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden, 26 травня 1988 р., номер заяви 10563/83, пп. 24- 33); право на ефективну участь (T. та V. проти Сполученого Королівства,16 грудня 1999 р., номер заяв 24724/94; 24888/94, пп. 83-89).

Стаття 6 Конвенції головним чином служить для визначення того, чи були надані особі достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, які він вважав недостовірними. (Каралевічус проти Литви (Karaleviиius v. Lithuania), 6 червня 2002 р., номер заяви 53254/99).

Враховуючи, що ОСОБА_1 належно повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань до суду не подав, приходжу до висновку, що йому були надані достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, а тому справу слід розглянути на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, якою встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, щодо якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 036746 від 23.10.2020 року, постановою старшого державного виконавця Кіцманського районного відділу ДВС Головного ТУЮ у Чернівецькій області Мельничука С.М. від 28.02.2019 року ВП № 41938626. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення на правопорушника судом враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень в майбутньому, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення, в межах ч. 3 ст. 126 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись, ст. ст. 22, 33, 34, ч.3 126, 284, 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 420,40 гривень судового збору в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд.

Суддя Кіцманського

районного суду: Масюк Л.О.