Справа № 404/7329/20
Номер провадження 3/404/2760/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає по АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 30.10.2020 року о 10 год. 45 хв. ОСОБА_1 , будучи адміністратором кафе «Аннушка» по вул.Євгена Тельнова, 1 у м.Кропивницькому, здійснювала торгівлю без засобів індивідуального захисту, а саме без медичної маски і рукавичок, чим порушила Постанову Кабінету Міністрів України №956 від 13.10.2020 року, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

У судове засідання 09.12.2020 року ОСОБА_1 не з`явилася, повідомлялася своєчасно належним чином про час та місце розгляду справи (а.с.6). Крім того, на офіційному сайті Кіровського районного суду м.Кіровограда (https://kr.kr.court.gov.ua/sud1109/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду було зазначено дату, час та місце розгляду справи. При цьому ОСОБА_1 клопотання про відкладення судового засідання не подано, причини неявки не повідомлені.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Положеннями ч.1 ст.277 КУпАП визначено п`ятнадцятиденний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ст.44-3 КУпАП не є обов`язковою.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.277 КУпАП.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення долучено рапорт поліцейського (а.с.2) та фотознімок (а.с.3).

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та докази, надані до суду, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, зважаючи на таке.

Положеннями статті 44-3 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Така диспозиція є бланкетною, яка лише називає саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів.

Зокрема, такі норми мають загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано про порушення ОСОБА_1 . Постанови Кабінету Міністрів України №956 від 13.10.2020 року. Проте, не вказано який саме пункт вказаної Постанови було порушено та за змістом цієї Постанови вона не містить встановлення тих заборон, які вказано у протоколі про адміністративне правопорушення. Оскільки у вказаному нормативно-правовому акті визначено низку різних за змістом норм, конкретні положення яких, як такі, що порушені ОСОБА_1 , у протоколі про адміністративне правопорушення не викладені, та у провину останній не поставлені, що грубо порушує право на захист. Тому суд позбавлений можливості встановити порушення вказаної Постанови, та як наслідок вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Крім того, до матеріалів справи не долучено жодного доказу того, що ОСОБА_1 працює адміністратором у вказаному закладі та в її обов`язки входить торгівля товаром.

Водночас протокол про адміністративне правопорушення не містить належного викладення обставин події, не зазначено найменування проданого товару, кількість, яку було продано, за яку вартість та за яких обставин або в який спосіб (кому саме, під час перевірки тощо). Відсутні конкретні положення Правил, які порушено та випливають зі змісту нормативно-правового акту, який встановлює ці правила. Крім всього, у протоколі не вказано будь-яку офіційну назву суб`єкта господарювання, який здійснював свою діяльність із порушенням відповідних Правил. Тобто зміст правопорушення конкретно і належно не викладено.

При цьому суд враховує, що з дотриманням вимог ст.ст.256, 264, 265 КУпАП виручка від торгівлі не вилучалася, не оглядалася, не встановлювалася, а пояснення у покупців не відбиралися та до матеріалів справи не долучалися.

Також, у матеріалах справи немає жодного достатнього та допустимого доказу того, що ОСОБА_1 при виконанні обов`язків саме адміністратора закладу перебувала без вдягнутих засобів індивідуального захисту.

Фотознімок, долучений до матеріалів справи (а.с.3), суд не може взяти до уваги, оскільки він нічим не підтверджений, має невідоме походження та час здійснення, крім того вказує лише на знаходження ОСОБА_1 у момент фотозйомки за прилавком без одягнених засобів індивідуального захисту. Рапорт поліцейського (а.с.2) не зареєстрований та на ньому відсутня резолюція особи, якій він подавався. Тому такі докази не можуть бути визнані достатнім допустимим доказом провини ОСОБА_1 та покладені в основу доведення факту вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За викладених обставин, оскільки суть та обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, належно не викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а обставини, які підлягають доказуванню у цій справі, про які зазначено раніше, не доведені, суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.33, 44-3, 265, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП (в редакції Закону України №530-IX від 17.03.2020 року) закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В. Поступайло