КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

потерпілого ОСОБА_1

адвокатів Шпаргалюка С.В.

Денисенка Є.В.

учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2020 року, якою провадження у справі щодо

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого психологом-консультантом, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 3 березня 2020 року серії ДПР18 № 255051, 3 березня 2020 року о 10.05 годині по вул. О. Теліги, 8 у м. Києві ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав дорогу автомобілю марки «Peugeot 307» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку та здійснив з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, тобто, порушив вимоги пункт 10.3 Правил дорожнього руху України.

Суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, оскільки судом встановлено, що під час зміни напрямку руху водій ОСОБА_2 порушень не допускав, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що водій не надав дорогу автомобілю марки «Peugeot 307» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрити у зв`язку зі сплином строку притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що оскаржувана постанова не відповідає нормам матеріального права, винесена з порушення норм процесуального права, неповно досліджено докази та неповно встановлені обставини у справі.

Як зазначає ОСОБА_3 , під час судового розгляду безпідставно було відмовлено в задоволенні його клопотання про виклик і допит безпосереднього учасника ДТП водія «Опель» ОСОБА_1 та не допитано трьох свідків, яких вказував водій ОСОБА_2 як осіб, які можуть підтвердити обставини ДТП.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що судом невірно встановлено час дорожньо-транспортної пригоди - 10.05 год., оскільки згідно з протоколом та поясненнями водіїв ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 дорожньо-транспортна пригода сталась о 07.45 год.

Крім того, як зазначає апелянт, суд дійшов хибних висновків, зазначивши, що під час зміни напрямку руху, водій ОСОБА_2 порушень не допускав, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що водій не надав дорогу автомобілю «Пежо.Однак, як зазначає ОСОБА_3 , у матеріалах справи більше, ніж достатньо, доказів протилежного, а саме: у письмових поясненнях водія автомобіля Opel ОСОБА_1 останнім було вказано: «Автомобіль «Пежо» рухався у смузі громадського транспорту».Аналогічні пояснення надав і він ( ОСОБА_3 ) Окрім того, сама наявність зіткнення на смузі руху саме автомобіля «Пежо», кінцеве розташування автомобіля «Фольксваген Пасат» під кутом до меж проїзної частини, пошкодження лише передньої частини правого переднього крила та переднього бамперу автомобіля «Фольксваген» вказує на те, що саме водій зазначеного автомобіля не надав дорогу автомобілю «Пежо», який рухався у цій смузі.

Також ОСОБА_3 вказує про те, що суд невірно оцінив обставини ДТП та дійшов хибного висновку, зазначивши про те, що з наявних в матеріалах справи фотознімків, автомобіль марки «Volkswagen Passat» фактично знаходився у смузі, по якій рухався автомобіль марки «Peugeot 307», а, відтак, водій ОСОБА_2 під час перестроювання переконався у безпечності свого маневру та надав дорогу транспортним засобам, які рухалися по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись. Вказаний висновок спростовується не тільки схемою місця ДТП, на якій зазначено місце зіткнення на відстані 2,9 м від краю проїзної частини, тобто, впритул з роздільною смугою, а й поясненнями самого ОСОБА_2 , який зазначив, що у момент перетинання переривчастої розмітки в його автомобіль на великій швидкості врізався автомобіль «Пежо», який вдарив в правий передній бампер та крило.

Окрім того, апелянт посилається на те, що у письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначається, що до зіткнення він рухався у правій смузі зі швидкість 20 км/год., а відповідно до схеми місця ДТП, пояснень його ( ОСОБА_3 ) та ОСОБА_2 , останній під час маневру на крайню праву смугу руху подолав відстань не більше 5 метрів, що з урахуванням зазначеної ОСОБА_2 швидкості руху, складає час руху в небезпечному напрямку не більше 1 секунди (20 км/год:3,6=5,5 м/с). Таким чином, як вважає ОСОБА_3 , час руху ОСОБА_2 у небезпечному напрямку набагато менший, ніж той, який необхідний для його ( ОСОБА_3 ) реакції, як водія, на небезпеку та приведення гальмівної системи у дію. Таким чином, як зазначає апелянт, з урахуванням викладеного, навіть без спеціальних автотехнічних пізнань, вбачається у діях ОСОБА_2 явне порушення вимог п. 10.3 ПДР України.

Також апелянт посилається на те, що висновки суду щодо перевищення швидкості руху водієм автомобіля «Пежо» належним чином не доведено, оскільки кількісне значення у 90-100км/год. ОСОБА_2 вказує лише на свою думку, тому що не бачив автомобіль. При цьому останній не володіє спеціальними знаннями.

Окрім того, апелянт зазначає про те, що судом був взятий до уваги висновок експертного дослідження № 12-1/13 від 18 травня 2020 року, наданий ОСОБА_2 . Однак, зі змісту висновку встановлено, що він зроблений фактично лише на підставі пояснень ОСОБА_2 , без врахування пояснень інших учасників ДТП та наявних доказів у справі.

Також ОСОБА_3 зазначає, що постановою суду його було визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за порушення інших пунктів ПДР України, а саме 1.10, 2.3 б, 12.1 ПДР України, але еа вказану постанову було подано апеляційну скаргу.

На апеляційну скаргу адвокатом Денисенком Є.В. подані заперечення, в яких адвокат, вважаючи постанову суду законною та обґрунтованою, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого ОСОБА_1 , інших учасників ДТП та їх захисників, опитавши експертів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та експерта ОСОБА_9, залученого апеляційним судом в порядку ст. 273 КУпАП, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Між тим, при розгляді даної справи суд першої інстанції цих вимог закону дотримався не в повному обсязі.

Так, приймаючи рішення про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд послався на пояснення учасників ДТП, висновок експертного дослідження № 12-1/13 від 18 травня 2020 року, та дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому судом зазначено про те, що суд дійшов до переконання, що під час зміни напрямку руху, водій ОСОБА_2 порушень не допускав, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що водій не надав дорогу автомобілю марки Peugeot, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Також суд зазначив про те, що з наявних в матеріалах справи фотокарток встановлено, що автомобіль марки Volkswagen фактично знаходився у смузі, по якій рухався автомобіль марки Peugeot, а, відтак, водій ОСОБА_2 під час перестроювання переконався у безпечності свого маневру та надав дорогу транспортним засобам, які рухалися по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись. Наведені висновки також підтверджуються даними судової автотехнічної експертизи, відповідно до яких водій автомобіля марки Peugeot рухався з перевищенням швидкості у смузі руху для маршрутних транспортних засобів, і його дії перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, як зазначено у постанові, за наявних у матеріалах справи даних суд приходить до переконання, що водій ОСОБА_3 мав змогу уникнути зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 , за умови дотримання правил дорожнього руху в розрізі перебування у дозволеній смузі руху, дотримання швидкісного режиму і виконанням приписів ПДР України щодо дій водія транспортного засобу при виникненні перешкоди на його шляху під час руху.

Проте з таким висновком суду першої інстанції неможливо погодитись з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, 3 березня 2020 року о 07.45 год. по вул. О. Теліги, 8, у м. Києві, відбулось зіткнення автомобіля Пежо під керуванням ОСОБА_3 з автомобілем Фольксваген Пасат під керуванням ОСОБА_2 та з автомобілем Опель під керуванням ОСОБА_1 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Зі схеми місця ДТП вбачається, що проїзна частина вул. Теліги перед перехрестям з вул. Дорогожицькою у м. Києві складається з трьох смуг руху: крайня права - смуга руху громадського транспорту, середня та крайня ліва смуга. На другій смузі руху на відрізку дороги, де відбулося ДТП, наявна розмітка 1.11. Автомобіль Фольксваген розташований під кутом на крайній правій смузі: праве переднє колесо на відстані 1.3 м від бордюру, праве заднє колесо на відстані 1.9 м від бордюру, перше місце зіткнення на відстані 2.9 м від бордюру; автомобіль Опель розташований у другій смузі руху, трохи під кутом, праве заднє колесо на відстані 4.9 м від бордюру, праве переднє колесо на відстані 4,4 м від бордюру, місце осипу на відстані 5,1 м від бордюру, друге місце зіткнення на відстані 4,4 м від бордюру; автомобіль Опель на правій крайній смузі під кутом, праве переднє колесо 0,4 м від бордюру, праве заднє колесо на відстані 1,5 від бордюру ( ас. 4).

Зі зворотнього боку схеми встановлено, що автомобіль Фольксваген має пошкодження: ЛФП і деформовано передній бампер, переднє праве крило, пошкоджено решітку радіатора, передню праву фару, деформовано кришку капота; автомобіль Пежо - з права пошкоджено передній і задній титанові диски, пошкоджено ЛФП і деформована кришка капота, радіаторна решітка, передній бампер, переднє ліве крило, передні і задні ліві дверця, молдинги на дверях, лівий поріг, пошкоджено передню ліву фару та передній лівий диск, пердня протитуманна фара, передній підкрилок; автомобіль Опель - пошкоджено ЛФП, деформований передній бампер, пошкоджено передню праву фару, переднє праве крило, передні праві двері, задні праві двері, задня права арка, заднє праве крило, пошкоджено задню праву фару, вирвано заднє праве колесо, пошкоджено ЛФП і деформовано задній бампер, задній правий диск пошкоджено і вирвано покришку на ньому, пошкоджені передній і задній підкрилки, пошкоджено передні і задні декоративні накладки на колесо (ас. 4 зв.).

З первинних пояснень ОСОБА_1 встановлено, що 3 березня 2020 року о 07.45 год. він, керуючи автомобілем Опель, номерний знак НОМЕР_4 у м. Києві по вул. О.Теліги в бік метро Дорогожичі, стояв у середньому ряду, так як горів червоний сигнал світлофора. В цей час в нього в`їхав автомобіль Пежо номерний знак НОМЕР_2 . У момент удару у нього, він тримав педаль гальма, так як горів червоний сигнал світлофора. Перед тим, як автомобіль Пежо зіткнувся з ним, автомобіль Пежо зіткнувся з автомобілем Фольксваген номерний знак НОМЕР_5 . Автомобіль Пежо рухався у смузі громадського транспорту і швидкість його була 90-100 км/год. Авітомобіль під його ( ОСОБА_1 ) керуванням у момент удару не рухався. В момент удару в його автомобілі відірвало заднє праве колесо, задній бампер, подряпини двох правих дверцят, крило переднє праве зім`яте, фара передня права та бампер передній відірваний. Вважає винним у даному ДТП автомобіль Пежо, так як він їхав зі швидкість 90-100 км/год. по смузі громадського транспорту (ас. 5).

З первинних пояснень ОСОБА_2 встановлено, що 3 березня 2020 року о 07.45 год. він, керуючи автомобілем Пасат номерний знак НОМЕР_5 в м. Києві по вул. О.Теліги з боку пр. Перемоги. Під`їжджаючи до перехрестя з Дорогожицькою, рухався у правому ряду біля автобусної смуги. Коли розпочалась переривчасто-суцільна смуга, він увімкнув правий покажчик повороту свого автомобіля, подивився в дзеркало праве бокове, та впевнився в безпечності руху правої смуги. Після чого розпочав здійснювати плавне перестроювання в крайню праву смугу. У момент перетинання переривчастої лінії у його машину на великій швидкості врізалась машина Пежо державний номер НОМЕР_2 , вдаривши його машину в правий передній бампер, крило. Машина Пежо продовжила рух вперед, вдарившись в бордюр, відскочила і вдарилась в Опель з такою великою силою, що в Опелі номер НОМЕР_6 відвалилися колеса. Удар прийшовся у всю праву частину Опеля. Після чого Пежо зупинився. Також у момент зіткнення Пежо з Опелем, останній стояв, не рухаючись. Приблизна швидкість, з якою рухався автомобіль Пежо, 90-100 км/год. Аварія відбулась о 07.45 по Києву. Він ( ОСОБА_2 ) також до зіткнення рухався в правій смузі 20 км/год., швидкість пішохідного кроку (ас. 6).

З пояснень ОСОБА_3 , наданих після ДТП, вбачається, що 3 березня 2020 року о 07.45 год. він керував автомобілем Пежо-307 номерний знак НОМЕР_2 в м. Києві по вул. О.Теліги з боку пр. Перемоги в бік вул. Дорогожицької, в крайній правій смузі зі швидкістю 55-60 км/год. З центральної смуги водій автомобіля Фольксваген державний номер НОМЕР_5 здійснив маневр на його смугу, не пересвідчившись у відсутності небезпеки тим самим створив аварійну ситуацію. У свою чергу він ( ОСОБА_3 ) побачив небезпеку, намагався уникнути ДТП, загальмувавши, здійснив зіткнення з автомобілем Фольксваген, наїхав на бордюр і його занесло в рухаючийся по центральній смузі Опель державний номер НОМЕР_4 (ас. 7).

На підставі вказаних матеріалів працівником поліції складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 255051 від 3 березня 2020 року, згідно з яким 3 березня 2020 року о 07.45 год. по вул. О.Теліги в м. Києві ОСОБА_2 , керуючи ТЗ Фольксваген Пасат державний номерний знак НОМЕР_5 , при перестроюванні не надав дорогу транспортному засобу Пежо-307 державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у попутньому напрямку, та здійснив з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність, передбачена ст. 124 КУпАП (ас. 2).

Одночасно було складено і протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_3 , копія якого наявна у матеріалах даної справи (ас. 3).

Таким чином з первинних доказів у справі встановлено, що 3 березня 2020 року о 07.45 год. по вул. О. Теліги, 8, у м. Києві, під час початку здійснення маневру перестроювання на крайню праву смугу у дозволеному для цього місці автомобілем Фольксваген під керуванням водія ОСОБА_2 відбулось зіткнення автомобіля Пежо під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в смузі громадського руху, після чого автомобіль Пежо, змінивши напрямок руху, зіткнувся з бордюром, після чого автомобіль Пежо, змінивши напрямок руху, здійснив зіткнення із автомобілем Опель, який перебував у середній смузі руху у нерухомому стані, під керуванням водія ОСОБА_1 , у подальшому автомобіль Пежо змінив напрямок руху і зупинився біля бордюру на крайній правій смузі, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції опитані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , пояснення яких викладені в оскаржуваній постанові.

Так ОСОБА_2 свою вину у адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив суду, що у вказані час та дату, керуючи автомобілем марки Volkswagen державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , рухався по вул. О. Теліги у напрямку до станції метро Дорогожичі в правій смузі. В місці, де розпочинається переривчаста лінія розмітки, мав намір перестроїтися у крайню праву смугу для руху громадського транспорту, включивши правий покажчик повороту, подивившись в бокове праве дзеркало, переконавшись у безпечності свого маневру, почав здійснювати перестроювання і в той момент, коли передня частина автомобіля перебувала у смузі руху для громадського транспорту, відчув удар в праву передню частину свого автомобіля від автомобіля Peugeot державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який продовжив рух вперед та здійснив зіткнення в бордюр, після чого з автомобілем марки Opel державний реєстраційний номер НОМЕР_4 . На його думку, швидкість автомобіля Peugeot складала 90-100 км/год. Стверджує, що правил дорожнього руху не порушував, а зіткнення відбулось з вини водія автомобіля марки Peugeot.

В судовому засіданні інший учасник ДТП, водій автомобіля Peugeot, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 пояснив суду, що він рухався у вказані час та дату по вулиці О. Теліги у напрямку станції метро Дорогожичі у крайній правій смузі зі швидкістю 50-60 км/год. В цей момент з центральної смуги руху водій автомобіля марки Volkswagen державний реєстраційний номер НОМЕР_5 почав перестроюватись у його смугу руху, не переконавшись у безпечності свого маневру, тим самим створив аварійну ситуацію. При цьому, намагаючись уникнути ДТП з автомобілем марки Volkswagen, він застосував гальмування, однак зіткнення уникнути не вдалось, після чого здійснив наїзд на автомобіль марки Opel, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Згідно з висновком експертного дослідження № 12-1/13 від 18 травня 2020 року, проведеним експертом НДЕКЦ МВС України ОСОБА_6, долученого в суді першої інстанції:

- в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, при заданих вихідних даних, водій автомобіля марки Фольксваген Пасат реєстраційний номер НОМЕР_5 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1, п. 10.3 Правил дорожнього руху України;

- в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, при заданих вихідних даних, водій автомобіля марки Пежо-307 реєстраційний номер НОМЕР_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.4 та п. 17.1 Правил дорожнього руху України;

- в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, при заданих вихідних даних водій автомобіля марки Пежо-307 мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем Фольксваген Пасат шляхом виконання вимог п. 17.1 Правил дорожнього руху України;

- в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, при завданих вихідних даних, в діях водія автомобіля марки Фольксваген Пасат невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходилися у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди не вбачається.

В діях водія автомобіля марки «Пежо-307» вбачаються невідповідності у виконанні вимог п. 12.4 та п. 17.1 ПДР України, невідповідність дій водія автомобіля марки «Пежо-307» у виконанні вимог п. 17.1 Правил дорожнього руху України перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (ас. 16-18).

Також під час розгляду справи в суді першої інстанції долучені фотознімки з місця ДТП, на яких зафіксовано розташування транспортних засобів на проїзній частині, уламки частин та пошкодження автомобілів (ас. 19-24).

За наявності вказаних доказів суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП.

Проте, поза увагою суду залишись обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи.

Згідно з п. 10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Відповідно до схеми місця ДТП та наявних у справі фотознімків зіткнення лівої передньої частини автомобіля Пежо з правою боковою передньою частиною автомобіля Фольксваген відбулось на смузі руху громадського транспорту, по який рухався автомобіль Пежо та на яку мав намір перестроїтись автомобіль Фольксваген, і це не заперечувалось жодним з учасників ДТП.

Під час апеляційного розгляду водій ОСОБА_2 підтвердив надані ним раніше пояснення, додатково вказавши, що перед здійсненням маневру перестроювання він подивився на праву крайню смугу, яка була вільною. Перед перетином лінії розмітки він ще раз подивився на вказану смугу. Автомобіля Пежо на смузі не було. Починаючи здійснювати маневр перестроювання, тільки трохи виїхавши на смугу руху громадського транспорту, він відчув удар в передню праву частину автомобіля, після чого побачив автомобіль Пежо, який після зіткнення з його автомобілем зіткнувся з бордюром, потім відлетів в стоячий у середній смузі автомобіль Опель, після чого відлетів до бордюру, де, зіткнувшись з бордюром, зупинився. З моменту, коли він перший раз подивився на праву крайню смугу, до моменту початку маневру перестроювання пройшло секунд 10. З моменту перетину лінії розмітки до моменту зіткнення пройшло секунди 3. Вважає, що автомобіль Пежо рухався з величезною швидкістю, не менше 90-100 км/год., про що свідчать пошкодження автомобілів та рух самого автомобіля Пежо. Слідів гальмування автомобіля Пежо не було. Після ДТП з автомобіля Пежо вийшло три чоловіки і пішли.

Під час апеляційного розгляду водій автомобіля Опель - ОСОБА_1 підтвердив свої первинні пояснення та додатково пояснив, що він зупинився на середній смузі руху перед перехрестям з вул. Дорогожицькою, оскільки горів червоний сигнал світлофора. Перед ним було приблизно 3 автомобіля. Він хотів здійснити перестроювання на праву крайню смугу руху, але побачив автомобіль Фольксваген, який стояв за ним приблизно через 5 автомобілів та також намагався здійснити перестроювання на праву крайню смугу руху. У зв`язку з цим він ( ОСОБА_1 ) відмовився від здійснення цього маневру. Права крайня смуга була вільна. Секунди через три він знову подивився на цю смугу руху та побачив, як відбулось зіткнення автомобіля Пежо, який рухався на великій швидкості в смузі громадського транспорту, з автомобілем Фольксваген, яки приблизно на 1 м передньою частиною капоту знаходився на цій же смузі руху. При цьому водій автомобіля Пежо не гальмував, не сигналив. Після цього автомобіль Пежо сильно вдарився об бордюр, відскочив від нього і зіткнувся з задньою частиною його ( ОСОБА_1 ) автомобіля, внаслідок чого його автомобіль відкинуло приблизно на метр ліворуч, а автомобіль Пежо відкинуло на бордюр, а потім - від бордюра. Після цього з Пежо вийшов водій та два пасажири. Водій Пежо підійшов до нього, вибачився, сказав, що він винний. Вважає винним у ДТП водія автомобіля Пежо, так як автомобіль рухався зі швидкістю 90-100 км/год., в момент зіткнення знаходився на забороняючій смузі ружу, не гальмував, не впорався з керуванням, гума на колесах «лиса», не придатна для поїздок.

Під час апеляційного розгляду водій ОСОБА_3 підтримав первинні свою пояснення, додатково зазначивши, що він рухався по смузі громадського транспорту від метро «Шулявська» зі швидкістю 50 км/год., він запізнювався та йому треба було на перехресті повертати праворуч. Рухався по середині смуги. Потік автомобілів зліва він не бачив. На перехресті автомобілів не було. Неочікувано для нього метрах у 20 на смугу руху, по який він рухався, почав здійснювати маневр перестроювання автомобіль Фольксваген. У першу чергу побачив правий кут автомобіля. Він ( ОСОБА_3 ) знизив швидкість і прийняв положення ближче до бордюра. Чи вивертав він кермо, не пам`ятає, але, можливо, вивернув кермо ліворуч, щоб не вискочити на бордюр на пішоходів. Гальмував, але чому відсутні сліди гальмування, пояснити не може. Вважає, що винен у ДТП водій Фольксвагена, оскільки не надав йому дорогу.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 надано висновок № 70/20 за результатами проведення автотехнічного дослідження по матеріалам ДТП за участю водіїв ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 3 серпня 2020 року, проведеного експертом ОСОБА_5 , відповідно до якого:

- враховуючи викладені у заяві обставини пригоди, а саме те, що автомобіль Пежо-307 рухався зі швидкістю 55-60 км/год. по смузі , яка призначена для руху маршрутних транспортних засобів, у дорожньо-транспортній ситуації, що склалась, нормативні (належні) дії водія автомобіля Пежо-307 ОСОБА_3 регламентувалися вимогами п.п. 12.4, 17.1 ПДР України.

Враховуючи викладені в заяві обставини пригоди, а саме те, що водій автомобіля Фольксваген ОСОБА_2 виконував маневр перестроювання в крайню праву смугу, в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.10.1, 10.3 ПДР України;

- в даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водій автомобіля Пежо-307 ОСОБА_3 , виконуючи належним чином вимоги п. 17.1 ПДР України, мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Фольксваген;

В даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, дії водія автомобіля Фольксваген Пасат ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п.10.1, 10.3 ПДР України, і, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки та зіткненням з автомобілем Пежо-307;

- вбачати в діях водія автомобіля Пежо-307 ОСОБА_3 невідповідності п.п. 1.10, 2.3 б, 12.1 ПДР України, які, з технічної точки зору, знаходились би у причинному зв`язку з настанням пригоди, немає підстав технічного характеру (ас. 79-83).

Опитані під час апеляційного розгляду експерти ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підтримали надані ними висновки у повному обсязі.

При цьому експерт ОСОБА_6 наполягав на тому, що порушення ПДР України, допущені водієм ОСОБА_3 , перебувають у причинному зв`язку з настанням ДТП, а експерт ОСОБА_5 наполягав на зворотньому, вважаючи, що у причинному зв`язку з ДТП перебувають саме порушення ПДР України з боку водія ОСОБА_2 .

Разом з тим обидва експерта зазначили, що встановити, з якою швидкістю рухався автомобіль Пежо, неможливо, оскільки відсутня достатня слідова інформація, а також відсутня методика обрахування швидкості при таких ДТП.

З метою усунення наявних суперечностей допитаний під час апеляційного розгляду експерт ОСОБА_9 , залучений судом апеляційної інстанції в порядку ст. 273 КУпАП, показав, що швидкість руху автомобіля Пежо 90-100 виникає сумнів, проте, могла перевищувати допустиму швидкість, однак, становити 90-100 км/год., навряд. Характер пошкоджень на транспортних засобах також не дає підстав вважати, що швидкість автомобіля Пежо складала 90-100 км/год. На автомобілях немає таких пошкоджень, які б свідчили про швидкість автомобіля Пежо 90-100 км/год. Неможна назвати контакт транспортних засобів абсолютно блокуючим, оскільки з Фольксвагеном було ковзне зіткнення, а з Опелем - зіткнення автомобіля Пежо з задньою частиною автомобіля Опель, контакт лівим колесом. Траєкторія руху автомобіля Пежо і кінцеве його положення не свідчать про швидкість руху автомобіля Пежо, як зазначено у поясненнях, 90-100 км/год. Висновки експертів, які містяться у матеріалах, робились за комплексом вихідних даних, наданих експертам різними сторонами. Звідси йдуть і розбіжності у висновках. Принциповим моментом в даній ситуації для оцінки дій водія автомобіля Фольксваген є положення автомобіля Пежо на момент початку маневру водієм автомобіля Фольксваген. З фотознімків, наявних у матеріалах справи, питання оглядовості немає стояти. Видимість доволі достатня. З первинних пояснень водія автомобіля Фольксваген встановлено, що контакт транспортних засобів відбувся на початку маневру автомобіля Фольксваген. З технічної точки зору є неможливим, що в момент, коли автомобіль Фольксваген тільки почав перестроювання, автомобіль Пежо за цей же час зі швидкістю щонайменше 50-60 км/год., мав здійснити повне перестроювання на ту ж смугу. Пояснення водія автомобіля Фольксваген: за 10 секунд дивиться, що автомобіля немає, а потім безпосередньо перед початком маневру бачить вільну смугу, починає маневр перестроювання, і через 3 секунди відбувається зіткнення. Враховуючи маневр автомобіля Фольксваген з наявною слідовою інформацією і кінцевим розташуванням транспортних засобів, він підтверджує пояснення водія автомобіля Фольксваген в тій частині, що зіткнення відбувалося на початку маневру автомобіля Фольксваген. З технічної точки зору, автомобіль Фольксваген проїхав відстань півкорпуса автомобіля за 3 сек. Це - нехарактерний режим виконування маневру руху автомобіля. Фольксваген пасат довжиною 4,5-5 м. Якщо він на початку маневру, хоча б, на півкорпуса виїхав на крайню праву смугу руху, швидкість під час виконання маневру не буде 3 км/год. Зазначена швидкість 20 км/год. - не є швидкістю пішохідного кроку, але характерна швидкість для автомобіля, однак, ніяк не 3 км/год. До 3 секунд прив`язуватися не можна. Повністю експертним шляхом сказати положення транспортних засобів з метричними параметрами неможливо, оскільки відсутня слідова інформація. Принциповий момент для дослідження питання щодо відповідності або невідповідності дій водія автомобіля Фольксваген вимогам ПДР - це саме положення автомобіля Пежо у момент початку маневру автомобіля Фольксваген. Пояснення водія ОСОБА_1 підтверджують пояснення водія Фольксвагена та його ( ОСОБА_9 ) висновок, що зіткнення відбулось на початку маневру перестроювання автомобіля Фольксваген під час перетину лінії розмітки. Капот автомобіля Фольксваген пасат - півтора метри. На півтора метри автомобіль Фольксваген виїхав на смугу руху громадського транспорту, це - початок маневру. По ситуації автомобіль Пежо рухався в смузі руху громадського транспорту. Це виходить з параметрів, які зазначає водій автомобіля Опель, які виходять з кінцевого положення транспортних засобів та пояснень водія автомобіля Фольксваген, які він надавав первинно. Водій автомобіля Опель подивився первинно та не побачив автомобіль Пежо, а через 3 секунди побачив вже контакт транспортних засобів. За 3 секунди ситуація змінюється доволі інтенсивно, це доволі великий проміжок часу, і, навіть як що припустити, що автомобіль Пежо рухається зі швидкість 60 км/год, то це буде доволі значна відстань, близько 50 м. Більше він ніяких даних не дає, щоб сказати спроможні чи неспроможні його пояснення. За 3 секунди дорожня ситуація змінитися може, категорично сказати про щось в цій ситуації неможливо. Перебування автомобіля Пежо у смузі громадського транспорту, на його думку, перебуває у причинному зв`язку з ДТП. Якщо приймати до уваги пояснення водія Опель, при швидкості руху автомобіля Фольксваген 10 км/год. і взяти відстань 2,5 м півкорпуса автомобіля Фольксваген, час виконання маневру складає 0,9 секунд. За цей час виконати перестроювання на швидкості 60 км/год. неможливо. Це стосується автомобіля Пежо. За 1 сек. при швидкості 90 км/год. автомобіль долає 25 м. При швидкості 55 км/год автомобіль за 1 сек. долає 15, 3 метри. В даній конкретній ситуації водій автомобіля Пежо не мав переваги у русі, оскільки він рухався з порушенням ПДР України. Якщо автомобіль Пежо перебував у смузі громадського транспорту, то в діях водія автомобіля Фольксваген є невідповідності п. 10.1, 10.3 ПДР. Якщо ж автомобіль Пежо не рухався у смузі громадського транспорту, то підстав вбачати у діях водія автомобіля Фольксваген порушення п. 10.1, 10.3 ПДР України немає.

Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд доходить такого висновку.

Так, з сукупності доказів у справі встановлено, що на час початку маневру перестроювання автомобілем Фольксваген у смугу руху громадського транспорту, по якій рухався автомобіль Пежо, що не заперечувалось і самим ОСОБА_3 (іншого не встановлено і докази на спростування вказаних обставин матеріали справи не містять), автомобіль Пежо міг перебувати від автомобіля Фольксваген на відстані від 15 до 50 м при оглядовості 70-80 м.

Таким чином внаслідок недотримання з боку водія ОСОБА_2 п. 10.3 ПДР України, що виразилось у тому, що водій ОСОБА_2 при перестроюванні на смугу руху громадського транспорту не надав дорогу автомобілю Пежо під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по вказаній смузі, сталось зіткнення автомобіля Пежо під керуванням ОСОБА_3 з автомобілем Фольксваген під керуванням ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, що свідчить про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Наявність у діях ОСОБА_3 порушень ПДР України та яких саме, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди, не є предметом розгляду у даному провадженні, а, відтак, апеляційний суд позбавлений можливості надати оцінку діям ОСОБА_3 в межах розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 .

За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає до скасування з прийняттям апеляційним судом нової постанови про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, з урахуванням того, що дорожньо-транспортна пригода відбулась 3 березня 2020 року і на день розгляду справи апеляційним судом, з урахуванням обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, пройшли строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2020 року, якою провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва