ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/1288/20 Номер провадження 33/814/798/20Головуючий у 1-й інстанції Прасол Я. В. Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., з секретарем Лимар О.М., з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника в його інтересах Лисенко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Багачка, українця, гр. України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,4 грн.

Згідно з постановою, 18 серпня 2020 року о 12 год. 55 хв. ОСОБА_1 на 341 км а/д Харків-Сімферополь в м. Василівка керував автобусом IVECO днз НОМЕР_1 , перевозив пасажирів 14 осіб без одягнутих захисних масок, особисто сам був без захисної маски, чим порушив п.п.1 п. 10, п.п. 2 п. 11 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 44-3 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати постанову та визнати допущене ним порушення малозначним, обмежившись усним зауваженням та закрити провадження по справі.

Вказує, що суд формально підійшов до дослідження доказів по справі і не звернув уваги на те, що доказів його вини особами, які складали протокол, не надано.

Пояснює, що в автобусі перебувало 14 чоловік і жоден з них не зазначений в якості свідка і відсутні будь-які пояснення очевидців, отже протокол на підставі якого він притягнутий до адміністративної відповідальності складений з порушеннями.

При цьому, при складанні протоколу не з`ясовано хто є перевізником, не прийнято до уваги, що він був лише водієм цього автобуса.

Судом також не взято до уваги його пояснення, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, про те що він не був без маски, і показання в суді, де він пояснив, що на ньому маска була, однак через проблеми з зором він був в окулярах, без яких керувати транспортними засобами він не може. Поміж тим температура була приблизно + 36 градусів, а при надітій повністю масці у нього запотівали окуляри, що створювало небезпеку при керуванні автобусом, у зв`язку з чим він приспустив маску на підборіддя, та був закритий лише рот.

Посилається на те, що при посадці в автобус всі пасажири були в масках і продезінфікували руки антисептиком, він це проконтролював. Однак під час руху автобуса він не міг контролювати пасажирів, бо слідкував за дорогою.

Звертає увагу, що в той час майже весь маршрут перевезення пасажирів відносився до «зеленої зони».

Також, за його клопотанням в суді була допитана в якості свідка ОСОБА_2 , яка знаходилася в салоні автобуса, однак суд звернув увагу лише на ті обставини в її показаннях, що на думку суду підтверджують його вину, а інші обставини, які пояснюють причини ситуації, що склалася, були залишені поза увагою.

Вважає, що постанова суду винесена з формальних підстав, однобічно та упереджено, не враховано той факт, що було дуже спекотно, і ті незначні порушення з його боку, які не потягли будь-яких негативних наслідків, дають суду право визнати їх малозначними і застосувати ст. 22 КУпАП та закрити провадження у справі.

Судом при призначенні стягнення не враховано, що він не працює, не має постійного доходу.

Посилається також на те, шо 06.11.2020 (до розгляду справи судом), Верховною Радою України прийнятий Закон «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (Covid-19), яким внесені зміни до ст. 44-3 КУпАП і ця стаття доповнена частиною другою, яка пом`якшує стягнення за «перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів, захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно».

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника в його інтересах адвоката Лисенко Н.В., вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП (станом на момент вчинення адміністративного правопорушення 18.08.2020 та на момент винесення постанови 12.11.2020) передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Так, норма ст. 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону та інших актів законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, що регулюють та встановлюють певні санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, тому в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, законодавчого акту, який регламентує діяльність у вказаній сфері.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 627344 від 18 серпня 2020 року ОСОБА_1 інкримінується зокрема порушення п.п. 1 п. 10 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, а тому висновки районного суду щодо недоведеності факту перевезення ОСОБА_1 пасажирів у кількості більшій ніж кількість місць для сидіння, як про це вказується в протоколі про адміністративне правопорушення, не переглядаються.

Відповідно до положень п.п. 1 п. 10 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 на території України на період дії карантину забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

З наданих матеріалів справи та показань самого ОСОБА_1 вбачається, що він дійсно керував автобусом за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, а захисна маска хоча і була вдягнута, проте не закривала ніс.

Відповідно до ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Отже судом вірно було встановлено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Проте, станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ст. 44-3 КУпАП зазнала змін, а саме, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 06 листопада 2020 року № 1000-IX (чинний з 21.11.2020), статтю 44-3 КУпАП доповнено частиною другою такого змісту: "Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян", яка охоплює дії ОСОБА_1 та містить санкцію, яка є м`якшою ніж та, яка застосована суддею до останнього.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

З огляду на вказані обставини, вважаю за необхідне на підставі ст. 8 КУпАП застосувати норми закону, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , а саме ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП змінити в частині кваліфікації його дій та накладення адміністративного стягнення.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу - 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

В іншій частині постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Н.М. Харлан