Провадження № 3/161/4102/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 19 листопада 2020 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Черняк В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , непрацюючого (згідно відмітки в протоколі),

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 25 серпня 2020 року серії БД №336423, ОСОБА_1 25 серпня 2020 року о 03 год. 41 хв. у м. Луцьку по вул. Данила Галицького, 11, керував автомобілем BMW x5, НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності лікаря-нарколога КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» та медичної сестри. Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення п.2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому. Просив на підставі ст.21 КУпАП передати матеріали про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу ТОВ «Волиньсервісбуд».

Таку позицію ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав його захисник адвокат Василюк І.М.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

На переконання судді винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

1) протоколом про адміністративне правопорушення;

2) протоколом про адміністративне затримання;

3) довідкою УПП у Волинській області про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія;

4) направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 25 серпня 2020 року;

5) висновком лікаря-нарколога з відміткою про відмову ОСОБА_1 пройти медичний огляд;

6) рапортом поліцейського про хід затримання, огляду та складання адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 ;

7) постановою поліцейського про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, яка підтверджує факт керування транспортним засобом;

8) відеозаписом події з нагрудних камер поліцейських.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Обставин, що обтяжують правопорушення суддя не вбачає.

До обставин, що пом`якшують правопорушення суддя відносить щире каяття правопорушника.

Суддя не знаходить підстав для застосування положень ст.22 КУпАП, оскільки правопорушення передбачене ст.130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням Правил дорожнього руху, яке передбачено у чинному законодавстві.

Суддя відмовляє у задоволенні клопотання трудового колективу ТОВ «Волиньсервісбуд» про передачу адміністративних матеріалів на підставі ст.21 КУпАП, оскільки під час складання адміністративних матеріалів, зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 самостійно вказав, що «тимчасово безробітний».

З цього можливо зробити висновок, що правопорушник ОСОБА_1 самостійно не асоціює себе з трудовим колективом ТОВ «Волиньсервісбуд», а отже будь-який вплив на нього цей колектив вчинити не зможе.

В матеріалах справи також відсутні будь-які докази про наявність трудових відносин між ТОВ «Волиньсервісбуд» та ОСОБА_1 (трудова книжка, наказ про прийняття на роботу, контракт тощо).

В протоколі загальних зборів навіть не зазначено посаду ОСОБА_1 , який, за твердженням сторони захисту, працює на цьому підприємстві, у вступній частині протоколу загальних зборів окремо зазначено, що на зборах «присутні працівники в кількості 7; присутній ОСОБА_1 », тобто у самому протоколі ОСОБА_1 відокремлюється від працівників підприємства.

До того ж, стороною захисту не надано пояснень судді, яку ж роботу виконує ОСОБА_1 на підприємстві, яке згідно даних Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також відомостей, які зазначені у протоколі загальних зборів трудового колективу про місце їх проведення, знаходиться у с. Мельниця Ковельського району Волинської області, в той час як ОСОБА_1 проживає у м. Луцьку.

Крім того, у протоколі зборів трудового колективу наведені лише формальні формулювання про щире каяття ОСОБА_1 і про необхідність, на думку директора ОСОБА_2 та бухгалтера ОСОБА_3 , звільнення його від відповідальності. При цьому у протоколі не розкрито, чи будуть взагалі до ОСОБА_1 застосовуватися заходи громадського впливу та які саме, в чому полягає їх суть, тривалість та зміст, яким чином характеризується ОСОБА_1 на роботі та в колективі, чи зважає він на думку колективу і чи реально дослухається до нього, чи зробив він висновки стосовно правопорушення.

Єдиною метою звернення з даним клопотання, на переконання судді, є саме звільнення ОСОБА_1 від встановленої відповідальності, а не застосування заходів громадського впливу, про які навіть не згадуються у протоколі загальних зборів трудового колективу та поданому клопотанні про передачу справи на підставі ст.21 КУпАП, що суперечить завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, які наведені у його першій статті та полягають у:

1) охороні прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку;

2) зміцнення законності;

3) запобігання правопорушенням;

4) виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Отже, враховуючи всі обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника, суддя дійшов висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір у сумі 420,40 грн. Відомостей про наявність у правопорушника пільг про сплаті судового збору, які передбачені п.п. 8, 9, 10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. На підставі ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищенаведений строк, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, що складає 20 400,00 грн. (двадцять тисяч чотириста гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк