Провадження № 3/161/115/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 09 січня 2020 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Плахтій І.Б., з участю особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його представника Степанюк С ОСОБА_2 ., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , приватного підприємця, РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №204109 від 09.11.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 09.11.2019 близько 16 години 45 хвилин в м. Луцьку по вул. Коперника, 62, керуючи ТЗ Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду у вигляді ями (провал асфальту), який був позначений дорожніми знаками 1.37, 1.39, 4.8, 3.29, внаслідок чого ТЗ отримав механічні пошкодження. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 вину в правопорушенні не визнали. Пояснили, що попереджувальні дорожні знаки були встановлені неправильно, що унеможливило вчасне реагування водія на дорожню обстановку. Вина водія відсутня. Просили провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, представника потерпілого, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Диспозиція ст.124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Тобто, для наявності складу даного адміністративного правопорушення потрібно наявність причинного зв`язку між діями, або бездіяльністю водія, які суперечать ПДД України, та наслідками у вигляді зіткнення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження обставин викладених у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №204109 від 09.11.2019, до матеріалів справи органом поліції долучено схему місця ДТП, в якій зафіксовано провал дорожнього покриття у вигляді ями шириною 2,8 м, довжиною 1 м, глибиною 30 см, а також розташування на дорозі дорожніх знаків 1.37, 1.39, 4.8, 3.29. Зі схеми чітко вбачається, що знаки розташовані безпосередньо за місцем провалу.

З наданих суду особою, щодо якої складено протокол фотознімків місця ДТП вбачається, що дорожні знаки 1.37, 4.8 розміщені на пересувній опорі (бар`єрі) за місцем провалу.

Відповідно до п.п. 10.3.2, 10.3.38 ДСТУ 4100:2014 Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування, попереджувальні знаки 1.37, 4.8 в населених пунктах на відстані від 50 до 100 м від початку небезпечної ділянки, а за відсутності умов для такого встановлення -- безпосередньо біля початку ділянки проведення відповідних робіт.

Згідно ПДД України, водій має бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну (п. 2.3 б).

Разом з тим, п. 1.5 ПДР України передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

З матеріалів справи встановлено, що дорожні знаки 1.37, 4.8 були встановлені з порушенням вимог ДСТУ 4100:2014, що позбавило водія ОСОБА_1 можливості вчасно зреагувати на зміну дорожньої обстановки.

Відтак, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають фактичним обставинам події, які були встановлені в ході судового розгляду справи.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України, від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24); юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю належних доказів вчинення адміністративного правопорушення, справа за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п.3 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.Б. Плахтій