БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 3/356/257/20
Справа № 356/612/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2020 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Березанським МВ ГУ МВС України в Київській області 14.10.2008, працюючого керуючим магазину «Червоний маркет»,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ГР № 375440 від 24.11.2020, складений ДОП Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшим лейтенантом поліції Коханом С. М., у відповідності до якого о 12 годині 10 хвилин 21.11.2020 громадянин ОСОБА_1 , який являється відповідальною особою, порушив правила щодо карантину людей, а саме допустив прийом відвідувачів та торгівлю промисловими товарами, що становлять більше 60 % у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою АДРЕСА_2 , чим порушив п. 15 Постанови КМУ № 641 від 22.07.200 (із змінами, внесеними постановою КМУ № 1100 від 11.11.2000).

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як вчинення адміністративного правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

02.12.2020 через канцелярію суду ОСОБА_1 як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, подав клопотання, в якому вказав, що дії поліцейського по складанню протоколу були протиправними, а викладені в ньому відомості не відповідають фактичним обставинам та положенням законодавства. Так, всупереч положенням ст. 256 КУпАП, у протоколі не зазначено суті адміністративного правопорушення, яке повинно формулюватися шляхом викладу встановлених на місці події обставин та фактів, які дають підстави особі, яка складає протокол, інкримінувати особі порушення відповідних норм закону, а саме не вказано, які саме правила карантину людей було порушено, якими саме промисловими товарами здійснювалась торгівля, кому їх було продано і коли (час вчинення правопорушення), яким чином визначено (розраховано), що торгівля промисловими товарами у магазині складає більше 60% і на підставі яких даних зроблено такий висновок; як даний критерій впливає на кваліфікацію дій та якою нормою він передбачений. Повідомив, що у вказаному магазині є асортимент продуктів харчування, які разом з виробами медичного призначення та кормами займають більше 60% торгівельних площ магазину, тому магазин 21.11.2020 працював відповідно до вимог п.п. 4 п. 15 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 (із змінами), в тому числі, із здійсненням адресної доставки замовлень. Окрім того, акти законодавства, відомчі і галузеві акти (постанови, рішення, розпорядження), які прийняті для запобігання розповсюдження коронавірусної хвороби (COVID-19)» та визначають умови, правила і режим роботи закладів роздрібної торгівлі, адресовані суб`єктам господарювання. Разом з тим, він як підприємець не зареєстрований і будь-яку господарську діяльність не здійснює, а також не являється посадовою особою суб`єкта господарювання - юридичної особи. Останній є найманою особою і не уповноважений забезпечувати виконання вказаної вище постанови, а також вирішувати питання щодо режиму роботи магазину, а за вказаною в протоколі адресою здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_2 . За таких обставин, він не являється суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Наголосив на тому, що події, по факту яких поліцейським складено протокол, мали місце 21.11.2020, водночас, протокол про адміністративне правопорушення складено 24.11.2020, що є порушенням вимог ст. 254 КУпАП. За таких обставин, зазначає, що жодних доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП, та/або доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення, до суду не надано. Відеозапис, що міститься в матеріалах справи, є неналежним і недопустимим доказом, оскільки засвідчує лише наявність осіб в магазині та частково відображає асортимент товару прикасової зони. При цьому, в протоколі взагалі не зазначено, що даний відеозапис додано до матеріалів справи, а на самому відеозаписі відсутня інформація, де, коли і ким зроблено цей відеозапис, з якою метою, який технічний засіб при цьому використовувався. В матеріалах справи знаходиться лише службова документація (рапорти), які не можуть слугувати доказами вчинення адміністративного правопорушення. За таких обставин, просить суд закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с.38-40).

ОСОБА_1 як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином у відповідності з вимогами ст. 277-2 КУпАП, в поданому 02.12.2020 через канцелярію суду клопотанні просив розгляд справи проводити без його участі (а.с.35,38-40).

Враховуючи вказане, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 268 КУпАП, згідно яких при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та додані до них докази в їх сукупності, розглянувши подане клопотання, суд прийшов до наступних висновків.

Так, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності (ч. 1 ст. 254 КУпАП).

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відтак, обставини вчинення правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

За визначенням статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних та суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення, що є необхідними і достатніми для притягнення особи до юридичної відповідальності.

Так, частиною 1 статті 44-3 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що посилається на певні норми права, які безпосередньо встановлюють відповідні правила.

Так, за визначенням статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 вказаного вище Закону, карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції від 13.11.2020, що діяла на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення) (далі - постанова Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641), з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 01.08.2020 до 31.12.2020 на всій території України встановлено карантин, продовживши тим самим дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» .

Як встановлено п.п. 4 п. 15 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14.11.2020 до 30.11.2020 забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім, зокрема, торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами, а також торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень.

Згідно з ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

У Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції», одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративного органу.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, враховуючи вказані вище положення законодавства, проаналізувавши наданий суду протокол про адміністративне правопорушення, вбачається, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, в контексті пред`явленого ОСОБА_1 , як посадовій особі, обвинувачення характеризується бездіяльністю, яка проявляється у невжитті ним, як керуючим магазином, заходів щодо припинення торгівельної діяльності суб`єкта господарювання промисловими товарами, яка передбачає приймання відвідувачів.

Межі адміністративної відповідальності посадових осіб встановлені статтею 14 КУпАП, за змістом якої посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є господарські організації, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження обсягу службових повноважень ОСОБА_1 як керуючого магазином, суду надано не було та в ході судового розгляду їх не встановлено.

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які є відкритими і загальнодоступними згідно ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , фізичною особою-підприємцем не значиться, відомостей про те, що він є учасником або засновником господарського товариства чи входить до органів управління ними або є їх посадовою особою, матеріали справи не містять.

За таких обставин, суду не доведено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 як керуючий магазином уповноважений приймати будь-які рішення щодо організації режиму роботи магазину, зокрема, рішення про припинення торгівельної діяльності суб`єкта господарювання, відтак, не може підлягати адміністративній відповідальності як посадова особа за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП .

Крім того, встановлена п.п. 4 п. 15 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 заборона на роботу суб`єктів господарювання не є абсолютною та не стосується торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами, а також торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень.

Разом з тим, фактичні обставини вчиненого адміністративного правопорушення, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, є неконкретними та носять загальний характер,оскільки не містять вказівки на конкретні товари, торгівлю якими було вчинено в порушення приписів закону, та у зв`язку з чим суб`єкт господарювання здійснював прийом відвідувачів, що не дає можливості встановити межі пред`явленого обвинувачення та зробити висновок про винність особи в інкримінованому йому правопорушенні.

Окрім того, адміністративний матеріал не містить жодних доказів на підтвердження порядку проведення розрахунку співвідношення представлених в магазині промислових товарів та інших груп товарів з дозволеного п.п. 4 п. 15 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 асортименту, тому відповідні посилання поліцейського в протоколі про адміністративне правопорушення на переважання саме промислових товарів за таких обставин є припущеннями та викликають обґрунтовані сумніви.

Водночас, суд критично розцінює долучений до матеріалів справи файл відеозапису, так як він не містить ідентифікатора часу та дати їх створення, що не дає змоги однозначно співвіднести його з подією правопорушення, що ставиться у вину ОСОБА_1 , відсутня також вказівка на технічний засіб, за допомогою якого вказаний відеозапис знято, крім того, на ньому зафіксовано лише частину магазину поблизу каси, що, відтак, не містить відомостей про асортимент товарів на решті торгівельної площі.

Сама по собі наявність на прилавках магазину товарів, продаж яких заборонений відповідно до п.п. 4 п. 15 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641, не доводить факту торгівлі ними та не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Рапорти поліцейських щодо події правопорушення, долучені до матеріалів справи, за своєю правовою природою є доповідними документами службового користування, відтак, з огляду на положення КУпАП, самі по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не являють собою факту доведеності вини особи.

За вказаних обставин протокол про адміністративне правопорушення як процесуальне джерело доказів в розумінні ст. 251 КУпАП розцінюється судом критично, оскільки не розкриває повною мірою всі елементи складу інкримінованого особі правопорушення, містить лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, суду надано не було та в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії п.п. 2-3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими передбачені права обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 55 рішення у справі «Гурепка проти України», п. 39 рішення у справі «Лучанінова проти України»).

Рівною мірою зазначені гарантії стосуються і адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

У своєму рішенні від 10.02.1995 року у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Як визначено пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (заява № 16437/04), при оцінці доказів судам слід керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вказане, достатніх належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, під час розгляду адміністративного матеріалу в суді не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу даного адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, ч. 1 ст. 44-3, 247, 251-252, 268, 283, 284, 294 КУпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді може бути подана протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області.

Суддя: І. О. Капшученко