Провадження № 3/263/429/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Ікорська Єлізавета Сергіївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає та зареєстрований: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173, ст. 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 11 грудня 2019 року о 18:00 год., знаходячись біля будинку № 102 по проспекту Металургів у Центральному районі м. Маріуполь, висловлювався нецензурною лайкою на адресу перехожих, чим порушив громадський порядок та спокій громадян та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 11 грудня 2019 року о 18:01 год., з явними ознаками алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 102 по проспекту Металургів у Центральному районі м. Маріуполь, не виконував законну вимогу покинути запинку громадського транспорту та не представляв речі, які переносить, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 січня 2020 року адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173, ст. 185 КУпАП об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, судом вживались заходи щодо належного повідомлення останнього про дату, час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 розглядається протягом доби.

Статтею 268 КУпАП передбачено обов`язкову присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Разом із тим, рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходів для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від ОСОБА_1 не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим причини неявки ОСОБА_1 до суду визнані неповажними, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ст. 185 КУпАП, повністю підтверджується доданими до протоколів про адміністративні правопорушення від 11 грудня 2019 року ГП № 128771, від 11 грудня 2019 року № 128772, протоколом затримання від 11 грудня 2019 року серії АЗ № 136996, рапортом.

Дослідивши матеріали справи, необхідно дійти висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 173, ст. 185 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно зі ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки відповідальність, передбачена ст. 185 КУпАП, є більш суворою, ніж за ст. 173 КУпАП, стягнення має бути накладено в межах санкції ст. 185 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, який згідно з судовими рішеннями, розміщеними в Єдиному державному реєстрі судових рішень, неодноразово протягом року притягався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, не встановлення судом обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП судовий збір покладається на особу, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 36, 173, 185, 252, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185, ст. 173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя Є.С.Ікорська