Справа № 461/9556/19 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/811/958/20 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Партики І.В.., при секретарі Манишині О.М., за участю ОСОБА_1 та його представника адвоката Шевченка С.С., представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О., в режимі відеоконференції розглянувши апеляційну скаргу адвоката Шевченка С.С. на постанову Галицького районного суду м. Львова від 10 грудня 2019 р. щодо ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 470 МК України

встановив:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України та накладено на нього стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «Renault Laguna», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 в користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 384,20 гривень..

Згідно постанови суду, 11.11.2019 року близько 05 год. 35 хв гр. України ОСОБА_3 прямував з Республіки Польща в Україну через митний пост «Угринів» Львівської митниці ДФС в якості пасажира автомобілем марки «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код № НОМЕР_4 , країна реєстрації Литва, смугою спрощеного митного контролю «Зелений коридор».

Під час внесення інформації в АСМО «Інспектор» Львівської митниці ДФС системою АСАУР було згенеровано процедури за кодами: 401-1 та 801-1. В ході митного контролю за допомогою АСМО «Інспектор» Львівської митниці ДФС та ЄАІС Держмитслужби України було встановлено, що ОСОБА_3 16.11.2017 року ввіз на митну територію України автомобіль марки «Renault Laguna», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації Польща) в зоні діяльності Львівської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» з метою особистого користування, в митному режимі «транзит».

Згідно даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 07 год. 25 хв. 11.11.2019 року не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений.

Отже, пропуск 16.11.2017 року на митну територію України автомобіль марки «Renault Laguna», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснено у порядку, передбаченому нормами ч. 1 ст. 381 МК України - в митному режимі «транзит», на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

Проте, у відповідності до вимог ст. 192 МК України та розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року №657, гр. ОСОБА_3 до найближчого органу доходів і зборів до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту внаслідок поломки транспортного засобу та його ремонту не звертався.

Громадянин України ОСОБА_3 відмовився від надання документів до митного оформлення, цей факт зафіксовано зверненням даного громадянина на Гарячу лінію. За наслідками такої відмови відносно гр. ОСОБА_4 складено протокол про порушення митних правил передбачених ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України.

Таким чином громадянин України ОСОБА_4 , станом на 11.11.2019 року перевищив більше ніж на тридцять діб встановлений ч. 1 ст. 95 МК України строк доставки товару автомобіль марки «Renault Laguna», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення..

На постанову судді адвокат Шевченко С.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову та закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі вказується на те, що ОСОБА_1 отримав постанову Галицького районного суду м. Львова від 10 грудня 2019 року 18.06.2020 від Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, що підтверджується, листом Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 12.06.2020 № В-5/12505, витягом з офіційного сайту AT «Укрпошта» стосовно отримання рекомендованого листа.До 18.06.2020 ні ОСОБА_1 , ні будь-хто з його представників не отримували копій оскарженої постанови.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що станом на дату, як складення протоколу про порушення митних правил, такі і станом на дату винесення постанови Галицького районного суду м. Львова у вказаній справі минув встановлений ст. 467 МКУ 6-місячний строк притягення ОСОБА_1 до відповідальності.Окрім того, вчинення порушень митних правил, передбачених частинами п`ятою та шостою статті 470 цього Кодексу, виявлених у період з 22 серпня по 31 грудня 2019 року включно, тягне за собою застосування адміністративного стягнення, передбаченого частиною третьою зазначеної статті.Правопорушення виявлено 11.11.2019. тобто саме в період з 22 серпня по 31 грудня 2019 року.

В суді апеляційної інстанції захисник особи, яка притягується до адміністративної - адвокат Шевченко С.С. та ОСОБА_1 підтримали вимоги і доводи апеляційної скарги і просили таку задоволити. При цьому ОСОБА_1 звернув увагу на той факт, що не проживав за адресою, вказаною у постанові про адміністративне правопорушення, оскільки його постійне місце проживання за адресою : АДРЕСА_1 , а тому не згідний з зазначенням такої адреси в матеріалах справи. Дана обставина вплинула на хід розгляду справи, оскільки він не був присутнім в судовому засіданні та не міг здійснити захист своїх прав.

Представник Галицької митниці Держмитслужби Дунас М.О. вказав, що пільговий період введений по 31 грудня 2019 року, однак особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не повідомив митний орган про обставини непереборної сили. На підставі вищенаведеного, представник вважає, що постанова суду першої інстанції є законна та обґрунтована, а тому таку слід залишити без змін.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ч.1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте вищевказані вимоги закону судом першої інстанції не було дотримано в повному обсязі.

Так, згідно зі ст.103 МК України тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

З протоколу про порушення митних правил № 4287/UA20900/19 від 11 листопада 2019 року вбачається, що 11.11.2019 року близько 05 год. 35 хв гр. України ОСОБА_3 прямував з Республіки Польща в Україну через митний пост «Угринів» Львівської митниці ДФС в якості пасажира автомобілем марки «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код № НОМЕР_4 , країна реєстрації Литва, смугою спрощеного митного контролю «Зелений коридор».

На момент ввезення ОСОБА_1 на територію України даного автомобіля, тобто станом на 16 листопада 2017 року диспозиція ст. 470 МК України складалась із трьох частин.

Законом України № 2612-VIII від 08 листопада 2018 року внесено зміни до ст. 470 МК України, які набули чинності 22 серпня 2019 року. Відповідно до цих змін дана стаття стала містити у собі 6 частин, і зокрема, частиною 6 ст. 470 МК України передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування і тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

З наведеного вбачається, що останньою редакцією ч. 6 ст. 470 МК України встановлена більш сувора відповідальність за аналогічне порушення ніж встановлювалася ч.3 ст. 470 МК України.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, яка закріплює загальновизнаний принцип права, відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом, як правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 3 МК України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України. У разі якщо законодавством України передбачена можливість виконання митних формальностей без подання митної декларації, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день виконання таких формальностей. Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів.

У рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи вищевикладене та оскільки ч.6 ст. 470 МК України передбачає відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що дана норма не має зворотної дії в часі.

Беручи до уваги те, що ч.6 ст. 470 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, оскільки згідно зі ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Надані протокол і матеріали додані до нього не дають підстав вважати, що дії особи, що притягується до адміністративної відповідальності, відрізнялися між собою у часі. Так немає доказів того, що суб`єктивна сторона вчинення порушення змінилася чи переривалася у часі до, під час або після набрання чинності новими положеннями ч. 6 ст. 470 МК України. Якщо немає таких доказів то такий сумнів слід тлумачити на користь особи яка притягується до відповідальності.(ст. 62 Конституції України) Оскільки розділити суб`єктивну сторону вчинення правопорушення неможливо то неможливо розмежувати порушення передбачені попередньою редакцією ч.3 ст. 470 МК України та ч.6 ст. 470 МК України.

Законних підстав для перекваліфікації дій з ч.6 ст. 470 МК України на ч.3 ст. 470 МК України немає, оскільки згідно ч.1 ст. 522 МК України до внесення змін Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» № 2612-VIII від 08.11.2018, розгляд зазначених справ був віднесений до повноважень органами доходів і зборів.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення зворотної сили не мають.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України, а тому апеляційну скаргу адвоката Шевченкма С.С. слід задоволити та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях особи складу, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

постановив:

поновити адвокату Шевченку С.С. строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 10 грудня 2019 року.

Апеляційну скаргу адвоката Шевченка С.С. в інтересах ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 10 грудня 2019 року щодо ОСОБА_2 за ч. 6 ст. 470 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_2 за ч. 6 ст. 470 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у діях складу, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Партика