Справа №155/1564/20
Провадження №3/155/593/20
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2020 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Санакоєв Д.Т., за участю ОСОБА_1 та його захисника адвоката Міндюка В.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , заступника керівника ФГ «ГалСтенДан», одруженого, маючи на утриманні одну неповнолітню дитину, інваліда ІІІ групи за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 26.10.2020 року о 01год. 00хв. в м. Горохів по вул. Грушевського, ОСОБА_1 керував автомобілем марки VOLKSWAGEN GOLF державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, які просили закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП, пояснення свідків, дослідивши письмові, які містяться в матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав, пояснив, що в день вказаний в протоколі вживав алкогольні напої з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 алкогольні напої, у зв`язку з тим, що перебував в стані алкогольного сп`яніння і не міг керувати транспортним засобом, зателефонував до свого товариша ОСОБА_4 , який приїхав та завіз їх додому. Першого завезли ОСОБА_3 , потім ОСОБА_2 . Слідуючи до будинку ОСОБА_1 , ОСОБА_5 зупинився по вул.. Грушевського в м. Горохів і пішов по фізіологічним потребам, ОСОБА_1 залишився його чекати біля автомобіля. Чекаючи ОСОБА_5 до автомобіля ОСОБА_1 під`їхав автомобіль з працівниками поліції, які зазначали, що останній керував даним транспортним засобом і вимагали, щоб він пройшов огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції про те, що не керував транспортним засобом, а ним керував його товариш, який відійшов, однак останні не зважали на його пояснення. Зазначав, що у відділку поліції свідок ОСОБА_4 також повідомляв працівникам поліції, що він керував транспортним засобом, однак незважаючи на це, працівниками поліції протокол був складений саме на ОСОБА_1 .

Допитані судом свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 дали пояснення аналогічні, поясненням ОСОБА_1 .

Свідок працівник поліції ОСОБА_6 , який складав протокол на ОСОБА_1 суду показав, що у вказаний в протоколі день чергував в наряді ГРПП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області. Від заступника начальника Горохівського ВП ГУНП у Волинській області отримав телефонний дзвінок про те, що був зупинений автомобіль, водій якого може бути в стані алкогольного сп`яніння. Прибувши на місце виклику побачив автомобіль VOLKSWAGEN GOLF та автомобілі поліції. Оскільки працівниками поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були надані рапорти про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем і на основі позитивного тесту з приладу Драгер, склав на останнього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , пояснив суду, що він, разом з заступником начальника управління начальником ВУОС УКЗ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 помітили автомобіль на якому не освітлювався номерний знак, вони поїхали за ним. Повернувши на вулицю Грушевського, даний автомобіль зупинився, підійшовши до нього вони помітили там чоловіка, як потім з`ясувалось, це був ОСОБА_1 . Вони викликали працівників Горохівського ВП ГУНП у Волинській області, які склали на даного громадянина протокол.

Судом не беруться до уваги пояснення свідка ОСОБА_8 , оскільки дані свідчення суперечать поясненням ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 .

Крім того, пояснення свідка ОСОБА_8 суперечать наявним у справі рапортам, з яких слідує, що автомобіль був зупинений працівниками поліції, хоча як пояснював в судовому засіданні свідком ОСОБА_8 , коли вони з напарником повернули на вулицю Грушевського, автомобіль вже був зупинений.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п.2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в ході судового розгляду належними та допустимими доказами не підтвердився факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а отже провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Горохівський районний суд Волинської області.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т. Санакоєв