ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/6583/19 Головуючий в 1 інст. Дмитрієва М.М.
Провадження № 33/807/71/20 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника адвоката Семеренка С.О. справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 9 січня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, який має середню освіту, неодружений,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 6 листопада 2019 року, о 00 годині 35 хвилин, у м. Запоріжжі по вул. Олімпійська, 12, керував транспортним засобом «ВАЗ 217030», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою алкотестеру «Alcotest Drager 6820» та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд не врахував ряд грубих порушень, допущених працівниками поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, всупереч вимог Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 р., на його вимогу не було надано сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Зазначає, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу.

Вважає, що твердження працівника поліції, що водій не дує у спеціальний прилад, що розцінено поліцейським як відмову від проходження огляду, не узгоджується із положеннями ст. 266 КУпАП та п. 6 розділу І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 р.

Безпідставність таких висновків підтверджується відеозаписами з нагрудних камер, та може бути підтверджена свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , клопотання про виклик яких безпідставно відхилено судом першої інстанції.

Щодо свідків, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, апелянт має сумніви у їх неупередженості, адже їх письмові пояснення є тотожними за змістом. Зокрема, вони прибули за телефонним викликом поліцейських, у поясненнях зазначено, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу, чого, як вважає апелянт, він не робив. Зазначає, що фактично огляд проводився у присутності одного свідка ОСОБА_4 Вказаний свідок, отримавши повістку, до суду не з`явився. Свідок ОСОБА_5 фактично не підписувала пояснення, оскільки покинула місце, ще до того як їй запропонували дати пояснення, що підтверджується відеозаписом (файл 06 хв. 30 с.).

Зазначає, що вказаний свідок не розписувалася у протоколі про адміністративне правопорушення за неї свій підпис поставив поліцейський, що залишилося поза увагою суду.

Вказує на те, що поліцейськими не було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та не вручено його йому, що є порушенням п. 5 Порядку № 1103 від 17.12.2008 та п. 1 розділу ІІ Інструкції.

Зазначає, що у протоколі не зазначено, та водію не повідомлявся серійний номер спецприладу Драгер 6820, а судом не досліджено, що спецприлад не видавався екіпажу у складі капрала ОСОБА_6 , рядового ОСОБА_7 . Згідно з витягом із відповідного журналу спецприлад серійний номер НОМЕР_2 був виданий ОСОБА_8 та був ним повернутий 06.11.2019 о 02-00 год.

Апелянт підсумовує, що огляд, проведений невідомим приладом, без зазначення його серійного номеру, без надання співробітниками поліції на його законну вимогу сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки є неналежним доказом, а отже не може свідчити про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також апелянт вказує на наявність виправлення у протоколі а саме виправлено час його складення, копію ж виправленого протоколу йому під розписку не вручено. Тому вважає протокол недопустимим доказом.

Зазначає, що поліцейський не надав йому направлення на огляд до медичного закладу, що унеможливлює проходження огляду в закладі охорони здоров`я. Тому не було дотримано порядок направлення водія до закладу охорони здоров`я, а огляд було проведено з порушенням вимог п.7, п.9, п. 12 Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015.

Посилається також на відсутність доказів, які б підтверджували, що він виконував функції водія під час руху транспортного засобу, що виключає відповідальність апелянта.

Вказує на невідповідність постанови суду вимогам ст. 283 КУпАП, адже вона не містить посилань на інші докази, крім одного з відеофайлів.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і наполягали на скасуванні постанови суду першої інстанції, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що полягало у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є обґрунтованими.

Так, відповідно до відомостей, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 215924 від 06.11.2019 р. ОСОБА_1 6 листопада 2019 року, о 00 годині 35 хвилин, у м. Запоріжжі по вул. Олімпійська, 12, керував транспортним засобом «ВАЗ 217030», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою алкотестеру «Alcotest Drager 6820» та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушення ПДР (а.с. 1).

У протоколі про адміністративне правопорушення також зазначені анкетні дані свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Всупереч доводів апеляційної скарги, викладених у п. 4, матеріали справи містять акт огляду водія стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому викладені відомості щодо відмови водія від проходження огляду за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6820 (а.с. 3). Акт огляду підписаний зазначеними у протоколі свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що в свою чергу, спростовує доводи апеляційної скарги про те, що матеріали складені за відсутності свідка ОСОБА_5 .

У направленні на огляд водія до закладу охорони здоров`я також викладені відомості щодо його відмови від проходження огляду (а.с. 4).

У письмових поясненнях свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_4 показали, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу та у закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 відмовився (а.с. 5, 6).

У рапорті інспектора поліції Мірошниченка ОСОБА_9 наведена причина зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , вказані ознаки алкогольного сп`яніння, який мав водій, а також зазначено про відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я (а.с. 7).

Дії ОСОБА_1 щодо ухилення від проходження огляду за допомогою технічного засобу Alcotest Drager 6820 зафіксовані відеозаписами з нагрудної камери поліцейського (а.с. 8).

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини зазначив, що усі, хто володіють чи керують автомобілем, знають, що таким чином вони піддають себе режиму регулювання. Цей режим застосовується не тому, що володіння або керування автомобілями є привілеєм чи дозволом, який надається державою, але тому що володіння та керування авто (як, наприклад, зброєю...) визнаються такими, що можуть потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки як частину режиму регулювання, що застосовується до автомобільного транспорту (OHalloran and Francis v. the United Kingdom, рішення від 29.06.2017, заяви №№ 15809/02 та 25624/02, п. 57)

За приписом ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; до того ж водій зобов`язаний виконувати розпорядження поліцейського (ст. 16 вказаного Закону).

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пункт 3 Порядку визначає, що огляд проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

Аналогічні положення містить п. 2 розділу І та п. 1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до п.п. 3, 4 розділу ІІ Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Так, відповідно до інструкції з експлуатації технічного засобу Alcotest Drager 6820 особа, яка проходить огляд, повинна видихнути необхідний об`єм повітря протягом певного часу (а.с. 33-37). «Попросить особу, що тестується, якомога довше дути в мундштук рівномірно і без зупинок» п. 3 розділу 3.3 інструкції з експлуатації.

Відеозаписом, якому суд першої інстанції надав належну оцінку, підтверджено, що ОСОБА_1 неодноразово пропонувалося пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820, однак водій не виконував наведені вимоги інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу.

За пунктом 3.3.2 інструкції експлуатації при недостатньому видиху, наприклад, при різкій зупинці або вдихуванні в кінці відбору проби на дисплеї з`явиться повідомлення» «Видих перервано». У такому разі потрібно повторити вимірювання.

ОСОБА_1 переривався видих під час проходження огляду, щонайменше, три рази (відеофайл « 01.09», час запису 3 хв. 25 с., 10 хв. 00 с., відеофайл « 02.13», час запису 0 хв. 35 с).

Більш того, з відеозапису вбачається, що водій лише імітує видих у мундштук приладу, а не виконує умови інструкції з експлуатації технічного засобу .

Отже, дії водія були направлені на ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а доводи апелянта, що він не може зробити видих, надані лише з метою ухилення від відповідальності.

Доводи ОСОБА_1 щодо можливої несправності приладу спростовуються як свідоцтвом про повірку, яке чинне до 09.10.2020 (а.с. 43, зв. бік), так і контрольним заміром, проведеним поліцейським (відеофайл « 01.09», час запису 14 хв. 33 с.).

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції поліцейський на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Не можна вважати вимогою надати ці документи репліку водія: «а на апарат сертифікат мається?» (файл « 01.09», час запису 03 хв. 02 с.), на яку посилається апелянт, оскільки отримавши відповідь поліцейського, що такий документ є, водій не вимагав його надання.

Всупереч доводів апелянта міркування щодо наявності сертифікату, що зафіксовані файлом « 01.09», час запису 04 хв. 02 с., викладені не водієм, а випадковим «глядачем».

За наведеного суд відхиляє доводи апелянта щодо ненадання йому сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, адже такої вимоги ОСОБА_1 не висував.

За положеннями п. 6 п. 7 розділу І наведених вище Постанови і Інструкції, відповідно, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Проте на неодноразові пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі водій відповідає відмовою, мотивуючи тим, що він бажає продовжити проходити огляд на місці, що підтверджуються відеозаписом.

Відомості про відмову від проходження огляду у закладі охорони також викладені у направленні водія на огляд до КУ ЗОКНД, який всупереч відповідних доводів апеляційної скарги міститься в матеріалах справи (а.с. 4).

Оскільки огляд водія на стан алкогольного сп`яніння не був проведений ні на місці зупинки транспортного засобу, ні у закладі охорони здоров`я через фактичну відмову ОСОБА_1 від його проходження, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта стосовно порушення порядку проведення огляду та недійсність його результатів.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та відомості щодо його відмови від проходження огляду наведені у рапорті поліцейського Мірошниченка М.О.

Відповідно до відеозапису ОСОБА_1 в ході спілкування з співробітниками поліції не заперечував, що він є водієм транспортного засобу. У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 виклав незгоду із висновками поліції через те, що «другий свідок був співробітником поліції». Про те, що він не керував автомобілем апелянт не зазначав.

Письмові пояснення ОСОБА_1 (з урахуванням доповнень), що надані суду першої інстанції, також не містять заперечень стосовно того, що він керував транспортним засобом.

За наведеного, апеляційний суд не має сумнівів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, та відповідно до наведених вище приписів, зокрема п. 2.5 ПДР України, він мав обов`язок в установленому порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Стосовно доводів апелянта щодо виправлення у протоколі про адміністративне правопорушення часу складення, апеляційний суд зазначає, що зазначене порушення не є суттєвим, адже відеозаписом підтверджуються правильність внесеної корективи, що підтвердили апелянт та його захисник і безпосередньо в апеляційному суді.

Неможливість допиту судом першої інстанції свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обумовлена об`єктивними причинами, оскільки вказаним особам повістки направлялися (а.с. 41-43), а норми КУпАП не передбачають примусового приводу свідків.

Доводи апелянта, що постанова суду першої інстанції не містить посилання на усі докази, на увагу заслуговують лише частково, оскільки в мотивувальній частині постанові суд першої інстанції дійсно не розкрив змісту кожного доказу, наявного в матеріалах справи, разом з тим згідно мотивувальної частини постанови суд двічі в узагальненій формі зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими судом матеріалами справи та встановленими на підставі них обставинами. При цьому, розглядаючи справу у відповідності до ст. 294 КУпАП в межах апеляційної скарги та оцінюючи наведені в ній доводи із посиланням на наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що вказаними матеріалами справи вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена відповідно до критерію «поза розумним сумнівом».

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 9 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 333/6583/19