Справа № 509/3293/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року Cуддя Овідіопольського районного суду Одеської області Гандзій Д.М., розглянувши матеріали які надійшли від Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2020 року до Овідіопольського райсуду Одеської області з Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області надійшли вищевказані адміністративні матеріали, з яких вбачається, що 10.06.2020 року о ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 в ході конфлікту з матір`ю своєї дружини ОСОБА_2 - вилив на останню воду, ( своїми діями вчинив домашнє насильство), за що відповідальність передбачена ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судове засідання з`явився свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП не визнав, пояснив суду, що дійсно 10.06.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 де вони всі мешкають спільно - між його дружиною та її матір`ю ОСОБА_2 виникла сварка, під час якої він з метою припинення вказаних дій облив теплою водою зі шлангу ОСОБА_2 , після чого конфлікт було вичерпано.

Дослідивши адміністративні матеріали, вважаю, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, містить в собі фактичні данні про обставини правопорушення, і відповідно є одним з доказів по справі, у зв`язку з чим, судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими, він не має переваги, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення.

Стаття 252 КУпАП передбачає орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.п. 3,4,14,17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 3 Закону - Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема : рідні брати і сестри.

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом встановлено, що з адміністративного протоколу серії АПР 18 № 753330 від 17.06.2020 року, вбачається, що 10.06.2020 року ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 в ході конфлікту з матір`ю своєї дружини ОСОБА_2 - вилив на останню воду, ( своїми діями вчинив домашнє насильство), за що відповідальність передбачена ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Також судом встановлено, що з адміністративного протоколу серії АПР 18 № 753330 від 17.06.2020 року не вбачається в розумінні ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, а також ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дій ОСОБА_1 , щодо умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо) відносно матері його дружини ОСОБА_2 .

Більш того, вказаний адміністративний протокол не містить відомостей, щодо завданої шкоди фізичному або психічному здоров`ю ОСОБА_2 , а дії ОСОБА_1 які виразились в тому, що він вилив воду на останню були направленні задля припинення конфлікту, який виник між його дружиною та її матір`ю.

У відповідності до положень ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 173-2 ч.1, 247,283-285 КУпАП, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Гандзій Д.М.