П О С Т А Н О В А

"15" грудня 2020 р. Справа № 596/1674/20

Провадження № 3-зв/596/2/2020

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Митражик Е.М., за участю секретаря Рудніцької О.П., розглянувши заяву про самовідвід судді Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк Ірини Олександрівни в справі №596/1674/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О. перебуває адміністративна справа № 596/1674/20 про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У провадження Гусятинського районного суду Тернопільської області від Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

11.12.2020 року суддя Лисюк І.О. звернулася до суду із заявою про самовідвід у даному провадженні, посилаючись на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 включений до списку присяжних Гусятинського районного суду Тернопільської області та брав участь у розгляді цивільних справ.

Суддя Лисюк І.О., учасники справи в судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду заяви про самовідвід повідомлялись належним чином.

Розглянувши заяву про самовідвід, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2020 року головуючим по справі №596/1674/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП визначено суддю Лисюк І.О.

Згідно списків присяжних, затверджених рішенням Гусятинської районної ради Тернопільської області №487 від 14.08.2019 року, ОСОБА_1 є присяжним Гусятинського районного суду Тернопільської області і приймав участь при розгляді цивільних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 63, ч. 3 ст. 68 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» присяжний у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя.

На присяжних поширюються гарантії незалежності і недоторканості суддів, установлені законом, на час виконання ними обов`язків із здійснення правосуддя.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1, ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судова влада в Україні здійснюється незалежними та безсторонніми судами. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Бочан проти України» (п. 66) нагадує, що «безсторонність», в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (див., серед багатьох інших джерел, «Булут проти Австрії» (Bulut v. Avstria), рішення від 22 лютого 1996 року, Reports 1996$II, с. 356, п. 31, та «Томан проти Швейцарії» (Thomann v. Switzerland), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996$III, с. 825, п. 30). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 є присяжним Гусятинського районного суду Тернопільської області і його статус прирівнюється до статусу судді цього суду, з метою уникнення сумнівів у безсторонності та неупередженості судді Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., приходжу висновку, що заяву про самовідвід слід задовольнити, а матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передати до канцелярії Гусятинського районного суду Тернопільської області для подальшого розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 246, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк Ірини Олександрівни про самовідвід задовольнити.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передати до канцелярії Гусятинського районного суду Тернопільської області для подальшого розподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Гусятинського районного суду Е.М. Митражик