Постанова

Іменем України

16 грудня 2020 року

Смт Краснопілля

Справа № 578/1427/20

Провадження № 3/578/561/20

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області КОСАР А. І., розглянувши адміністративну справу у відритому судовому засіданні в залі суду у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, за частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /надалі по тексту також - КУпАП/, права передбачені статтею 268 КУпАП, роз`яснені,

Установив:

Гр. ОСОБА_2 , діючи повторно протягом року, 03 грудня 2020 року о 11.26 год. на провул. Травневому в смт Угроїди Краснопільського району Сумської області, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, керував автомобілем марки «ВАЗ 21011» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніле обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Від керування відсторонений.

При розгляді справи в суді ОСОБА_2 вину свою не визнав, вказав, що в означений у протоколі день та час був зупинений працівниками поліції за порушення правил користування ременем безпеки, яке визнав. Працівник поліції запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився, оскільки вважав дії працівників поліції незаконними, що полягали у не пред`явленні підтверджуючих документів про чинність спеціального технічного засобу та не попередженні про відеофіксацію.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться впротоколі про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 212096 від 03.12.2020, Акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, відеозаписі з бодікамери поліцейського на електронному носії.

Так, з записів бодікамер поліцейських убачається, що 03.12.2020 о 11.26 год. працівники поліції зупинили транспортний засіб марки «ВАЗ 21011» номерний знак НОМЕР_1 , за кермом знаходився ОСОБА_2 , пред`явив документи. У цей час поліцейський зауважив, що з салону автомобіля чутно запах алкоголю, спитав у водія щодо вживання алкоголю та запропонував на місці пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_4 відмовився, пояснивши, що не хоче проходити відповідний огляд. Відмовився також проїхати до медичного закладу.

Згідно статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд встановив, що ОСОБА_2 вчинив порушення порядку користування спеціальним правом - правом керуванням транспортними засобами, оскільки, повторно протягом року, керуючи транспортним засобом відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Доводи ОСОБА_3 про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки вважав дії працівників поліції незаконними, що полягали у не пред`явленні підтверджуючих документів про чинність спеціального технічного засобу та не попередженні про відеофіксацію, а тому не допустив порушення Правил дорожнього руху, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді та не заслуговують на увагу, вважаються такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 130 КУпАП.

Відтак, на переконання суду, в матеріалах справи є достатні та належні докази, які за своїм змістом є логічними й послідовними, та такими стверджується факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Доказів же, що спростовували б винність порушника в порушенні вимог Закону, суду не надано.

Тому, з огляду на викладене, вина ОСОБА_3 доведена і його дії суддя кваліфікує за частиною другою статті 130 КУпАП, оскільки він повторно протягом року керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, суддя не вбачає.

При накладенні виду стягнення суд враховує Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія БАБ № 269201 від 03.12.2020, за змістом якої ОСОБА_3 піддано адміністративному стягненню за частиною другою статті 126 КУпАП, як особу, яка не має права керування транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_2 не являється водієм транспортного засобу, а відноситься до інших осіб, які керують транспортним засобом.

Враховуючи викладене, у відповідності до вимог статті 33 КУпАП вважаю за можливе піддати ОСОБА_3 адміністративному стягненню у виді штрафу у межах частини другої статті 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини другої статті 4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_3 підлягає до стягнення судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн.

Керуючись статтями 40-1, 252, 268, 283 285, 289, 291, 307-308 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, і піддати за даною статтею адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 / двадцять тисяч чотириста / гривень.

Реквізити рахунків для зарахування надходжень за кодом класифікації доходів бюджету 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»

Рахунок - UA0018001;

ГУК у Сумській обл /Сумська обл/ 21081300;

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

Код отримувача (ЄДРПОУ) 37970404;

Код класифікації доходів бюджету 21081300

Призначення платежу - *;21081300; ДПР18;212096, ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. судового збору, які зараховуються до Державного бюджету України ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106, код одержувача за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок одержувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України, місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 02000).

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що у разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна де у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. І. КОСАР