Справа № 482/1778/20
Номер провадження 3/482/975/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 листопада 2020 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Сергієнко С.А., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП в Миколаївській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в.о. начальника Служби автомобільних доріг у Миколаївській області, місце проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 140 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2020 року до Новоодеського районного суду миколаївської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 140 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №288584 від 24 березня 2020 року, на автодорозі Н-24 «Благовіщенське - Миколаїв через Вознесенськ» 200 км. + 883 м., ОСОБА_1 будучи відповідальною посадовою особою за утримання ВШМ автодороги Н-24, не виконав вимоги норм і стандартів ДСТУ 3587-97 п.3.1.1, п.3.1.2, п.3.1.4 та ч.4 ст.12 Закону України «Про дорожній рух» не забезпечив безпеку дорожнього руху, що виразилось у наявності вибоїн дорожнього покриття та стало причиною ДТП з матеріальними збитками та механічними пошкодженнями транспортного засобу BMW 525D номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив п. 1.5. Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.4 ст. 140 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що у протоколі про адміністративне правопорушення БД №288584 від 24 березня 2020 року відсутні підписи ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення було складено за відсутності порушника, а також йому не було роз`яснено ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що свідчить про порушення права на захист особи яка притягується до адмінінстратвиної відповідальності.

Згідно вимог п. 2 ст.278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1-2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

А тому, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Суд має право розглядати саме протокол про адміністративне правопорушення і матеріали справи в межах цього протоколу та зобов`язаний до виклику у судове засідання усіх учасників судового розгляду. Суд не має повноважень усувати недоліки протоколу.

Проте як видно із вищевикладеного, протокол про адміністративне правопорушення серії БД №288584 від 24 березня 2020 року складено із численними порушеннями вимог що висуваються до порядку і форми його складення.

20.10.2020 року Новоодеський районний суд Миколаївської області у зв`язку із зазначеними порушеннями повернув вищевказаний протокол уповноваженій особі яка його склала, для належного оформлення, однак недоліки усунуто не було.

За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.140 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст. 52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Суд зазначає, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає норм, які встановлюють вимоги до належності та допустимості доказів, разом з тим діючий Кримінальний процесуальний кодекс містить відповідні норми і стандарти, а тому у даному випадку слід застосовувати аналогію права.

Згідно ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, порушення права особи на захист.

За такого суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД №288584 від 24 березня 2020 року є не допустимим доказом у зв`язку із грубим порушенням вимог ст. 256 КУпАП при його складенні.

При цьому суд зазначає, що направлення повідомлень про запрошення особи щодо якої складається протокол скеровані за місцем його роботи не є належним виконанням вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП.

Враховуючи недопустимість протоколу про адміністративне БД №288584 від 24 березня 2020 року, як доказу, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП не є доведеною, а відтак провадження справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 221, 245, ст. 247, 248, 249, 252 , 265, 276 , 280, 283 , п.3 ч.1 ст.284 , 285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Суддя: Сергієнко С.А.