3/758/6514/20 Категорія 156
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Зубець Ю. Г., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 135194 від 13 вересня 2020 року, ОСОБА_1 13 вересня 2020 року близько 20 години 40 хвилин в м. Києві по вул. О. Теліги, 6 в м. Києві керував транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Харченко С.В. в судове засідання з`явився та пояснив суду, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Матеріали справи не містять пояснень свідків та/або відео, що підтверджують факт керування транспортним засобом. Матеріали справи містять постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, яка була оскаржена до суду. Відео, що додано до матеріалів справи, не містить факту керування автомобілем ОСОБА_1 та не розкриває суті правопорушення. Однак, відповідно до п.3.3 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних камер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», передбачено, запис на нагрудну камеру поліцейського здійснюється з моменту зупинки безперервно до закінчення спілкування.

Відповідно до п. 1.10 Правил Дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо у транспортному засобі. Таким чином, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся. Обвинувачення, зазначене у протоколі, є нечітким і незрозумілим. Відповідно до ст.. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається суть адміністративного правопорушення. Але протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 цим вимогам не відповідає, оскільки незрозуміло, в чому саме обвинувачується водій: в керуванні з ознаками алкогольного сп`яніння чи відмові від проходження огляду. У протоколі не сформульовано, який огляд та у який спосіб ОСОБА_1 має пройти на вимогу поліцейського.

У фрагменті відео, доданого працівниками поліції, починаючи з 20 год. 40 хв., де працівник поліції відверто та без присутності свідків спонукає ОСОБА_1 підписати відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, хоча ОСОБА_1 неодноразово виявив бажання пройти огляд у лікаря-нарколога.

До матеріалів справи додані пояснення свідків, які мають однакове прізвище та адресу проживання, тобто є близькими родичами та вони пройшли відповідний інструктаж працівниками поліції, що зафіксовано на відео, тому їх неупередженість викликає сумнів. Крім того, ОСОБА_1 не відстороняли від керування, що свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст.. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1), пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.2), копію постанови (а.с.5), відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення (а.с.6), суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в ч.2 ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Вказане відповідає вимогам Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Так, відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п.2 ст.6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст.6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, дослідивши матеріали справи, судом не встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

На відеозаписі з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення, оглянутому в судовому засіданні, також не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Враховуючи, що у справі відсутні докази на підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , тобто порушенні п. 2.5 ПДР України і вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення.

Згідно з положеннями пп. «а» ч. 1 ст. 247 КУпАП, відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження.

За таких обставин провадження по даному адміністративному матеріалу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти діб з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.Г. Зубець