Справа № 266/6197/20
Провадженя№ 3/266/2387/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2020 року м.Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Шишилін О.Г., розглянувши матеріал, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Маріуполь, Донецької області, громадянки України, працюючої продавцем магазину «Зебра», яка мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1
за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП
04.12.2020 року до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №072566 від 21.11.2020 року вбачається, що 21.11.2020 року приблизно о 18:45 годин ОСОБА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці у магазині «Зебра», розташованого по пр. Будівельників, буд. 48 в Приморському районі м. Маріуполя, здійснювала прийом відвідувачів, чим порушила вимоги постанови КМУ №1100 від 11.11.2020 року, а саме пп.4 п.3. Таким чином ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
ОСОБА_1 повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилась, будь-яких заяв не надала, причин своєї неявки суду не повідомила.
Матеріалами справи встановлено, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №072566 від 21.11.2020 року ОСОБА_1 за трудовим договором №1/2020 від 29.05.2020 року працевлаштована продавцем магазину «Зебра», ФОП ОСОБА_2 .
Таким чином, виходячи з вищенаведеного, можна встановити, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки до кола її обов`язків не входили повноваження щодо регулювання графіку роботи (відкриття, закриття, перерви у роботі тощо) магазину. У матеріалах, доданих протоколу про адміністративне правопорушення відсутні об`єктивні докази перебування у торгівельному закладі відвідувачів, не встановлено та не опитано свідків даного факту.
Так, згідно ч.1 ст. 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Постанова Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2020 № 1100 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641» сама по собі не містить жодних обмежень чи заборон та не покладає додаткових обов`язків, а є лише нормативним актом, яким вносяться зміни до раніше прийнятого нормативного документу.

У відповідності до п. п. 4 п. 15 Постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 р. № 641 (із змінами та доповненнями) «додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення…»

Аналізуючи вищевказану обмежувальну норму Постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 року можна дійти висновку, що вона адресується суб`єктам господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення.

Тобто, спеціальним суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП у цьому конкретному випадку є суб`єкт господарювання.

Згідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, що остання є продавцем-консультантом.

Жодного доказу про те, ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання до суду не надано.

Отже, приймаючи наведені обставини, беручи до уваги, що ОСОБА_1 не є безпосереднім суб`єктом, що здійснював згадану в протоколі діяльність, тому в розумінніст.44-3 КУпАП остання не є суб`єктом вказаного правопорушення.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Подію та склад правопорушення можуть підтвердити чи спростувати лише належні та допустимі докази, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення.

Рішенням Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, встановлено, що фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Відповідно до ст.62Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, відповідно до норм КУпАП доказуванню по даній категорії справ підлягають порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Така позиція суду узгоджується з приписами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст.6 передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку; кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Конвенція широко трактує поняття кримінального правопорушення, та до таких щодо України відносить також справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

За таких обставин оцінивши докази, всебічно,повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважаю недоведеним факт порушення правил щодо карантину людей, а тому приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, що має наслідком закриття провадження по даній справі.

Керуючись ст.62 Конституції України, ч.1 ст.9, ст.44-3, п.1 ч.1 ст.247, ст.280, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Шишилін О. Г.