Житомирський апеляційний суд
Справа №287/641/20 Головуючий у 1-й інст. Винар Л. В.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

в с т а н о в и в:

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 27 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Відповідно до постанови, 08.04.2020 року о 23 год. 50 хв. в м. Олевськ, вул. Київська, водій ОСОБА_1 керував мотоциклом «Bird», без д.н.з., з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

На постанову суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт оспорює фактичні обставини справи та зазначає, що він не керував транспортним засобом (мотоциклом) в стані алкогольного сп`яніння.

Вказує, що 08.04.2020 року о 23:50 год він рухався в напрямку села Покровське на мотоциклі марки «Вайпер», а не на мотоциклі марки «Бьорд», на нерівній дорозі скоїв наїзд на вибоїну, злетів у кювет та потрапив до реанімаційного відділення Олевської ЦРЛ.

В подальшому, 10.04.2020 року до нього в лікарню приїхали працівники поліції та без пояснень попросили підписати документи, однак він на той момент ще перебував у шоковому стані, прочитати нічого не зміг.

Також, вказує, що суд розглянув справу його відсутність, оскільки прибувши в судове засідання 27.05.2020 року на 11:50 год., працівники суду повідомили йому, що потрібно написати заяву про розгляд справи без його участі.

В матеріалах справи відсутні докази про те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, порушив ПДР, а протокол про адміністративне правопорушення був складений у його відсутність, в порушення вимог ст. 254, 256 КУпАП.

Вважає, що суддею при винесенні постанови не в повній мірі з`ясовані всі обставини справи, що призвело до прийняття незаконного рішення.

ОСОБА_1 , в судові засідання на розгляд його апеляційної скарги не з`явився: 09.06.20, 25.06.20, 14.07.20 р., клопотання про відкладення розгляду справи, призначене на 14.07.20 р. не заявляв.

13.07.20 року на адресу Житомирського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про проведення судового засідання 14.07.20 року о 10:30 год., в режимі відеоконференції з Олевським районним судом, яке було задоволено постановою апеляційного суду від 13.07.20 року, однак ОСОБА_1 не з`явився до суду з яким просив провести відеоконференцію.

За таких обставин суд вважає за можливе проводити розгляд у його відсутність.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано обставини відмови водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 у їх присутності було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі, від якого останній відмовився.

Крім цього, з письмових пояснень ОСОБА_1 , слідує, що він вину у вчиненні правопорушення визнав та зазначив, що перед тим як його зупинили працівники поліції, він вживав алкогольні напої. (а.с. 5)

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені докази, а також відсутність у ОСОБА_1 будь-яких заперечень при складанні протоколу щодо правомірності дій працівників поліції, спростовують доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має.

Доводи апелянта про порушення судом принципу всебічності судового розгляду, також про те, що протокол був складений у його відсутність в порушення вимог ст. 254, 256 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки матеріали справи зазначені обставини не підтверджують.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в судове засідання 27.04.20 року не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що вину визнає. (а.с. 9)

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Олевського районного суду Житомирської області від 27 квітня 2020 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук