Справа № 175/2024/20
Провадження № 3/175/959/20
Постанова

Іменем України

02 липня 2020 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Ребров С.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

в с т а н о в и в:

02 червня 2020 року о 19:30 годині, водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.5 ПДР в Дніпровському районі смт. Слобожанське по вул. Нижньодніпровська 17 керував автомобілем Опель державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

За приписами ч. 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного, що провина ОСОБА_1 , за вказаних у адміністративному протоколі обставин підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 034118 від 02 червня 2020 року, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , копією пенсійного посвідчення, рапортом працівника поліції.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожний наведений вище письмовий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним письмовим доказам, оскільки вони узгоджуються між собою.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, а також особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративні правопорушення, суд приходить до переконання, піддати його мірі адміністративного стягнення передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом (ст. 401 КУпАП).

Згідно ст. 4 Закону України про «Судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатної особи у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 247, 130 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

З урахуванням частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 , штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП та примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби, стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в розмірі 20400,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Копію постанови для відома направити ОСОБА_1 , і начальнику Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Крім того, копію постанови для виконання в частині сплати судового збору та штрафу, у разі добровільної несплати, направити для виконання відповідному відділу ДВС у Дніпропетровській області.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Постанова набрала законної сили ___ ____________ 2020 року.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя С.О. Ребров