Справа № 346/4957/20
Провадження № 3/346/2793/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Калинюк О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , жительку АДРЕСА_1 , головного бухгалтера ТзОВ «Кушнір Б.Ю.», громадянку України, за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ :

09.11.2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП, в якому вказано, що вона будучи особою, що представляє інтереси підприємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за довіреністю, 08.11.2020 року не припинила роботу закладу РК «Троя», що в м. Коломия, по вул. Б.Хмельницького, 8, Івано-Франківської області, чим не забезпечила виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року зі змінами № 956 від 13.10.2020 року та протоколу № 20 від 13.08.2020 року.

Свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні ОСОБА_1 не визнана та пояснила, що вона не є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, оскільки не є власником розважального комплексу, та не уповноважена припиняти його роботу, а відповідно до згаданої довіреності може здійснювати виключено визначені в ній дії. Тому просить провадження у справі закрити.

Вивчивши матеріали справи, долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, доходжу наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Виходячи з вимог ст. 280 цього Кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ст.44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно з підпунктом 3п.12 постанови КабінетуМіністрів Українивід 22.07.2020року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 641 від 22.07.2020 року на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено жовтий рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, установлених для зеленого рівня епідемічної небезпеки, забороняється роботу після 24-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування без організації дозвілля (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Постановою Кабінету Міністрів України № 712 від 12.08.2020 року внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України № 331 від 24.04.2020 року та від 22.07.2020 року № 641 та підпункт 3 пункту 12викладено в такій редакції: На території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено жовтий рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, установлених для зеленого рівня епідемічної небезпеки, забороняється роботу після 24-ї та до 7-ї години розважальних закладів (нічних клубів), а також суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування з організацією дозвілля або без нього (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Відповідно до ч. 1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.254 КУпАП єдиним документом, в якому може бути зафіксований зміст адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення. Дана норма Закону є імперативною і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з положеннями, викладеними у справах ЄСПЛ «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 55 Господарського кодексу України визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно доЦивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цьогоКодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи (ст.65 ГК України).

Тобто відповідальність за порушення вищевказаної заборони повинні нести фізичні особи-підприємці чи уповноважені посадові особи підприємства, установи, організації.

Згідно з копіями долучених до протоколу про адміністративне правопорушення виписок з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.04.2014 року, та 21.03.2020 року відповідно ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстровані як фізичні особи-підприємці (діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування).

У даному випадку ОСОБА_1 є представником фізичної особи підприємця ОСОБА_2 відповідно до довіреності від 20.05.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Миронович А.І., та фізичної особи підприємця ОСОБА_4 відповідно до довіреності від 28.02.2020 року, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Миронович А.І докази про наявність у неї повноважень щодо припинення чи відновлення господарської діяльності розважальних закладів (нічних клубів) та з надання послуг громадського харчування з організацією дозвілля або без нього (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів) не надано, тому вона в розумінні ст.44-3 КУпАП є не суб`єктом вказаного правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Тому доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. В зв`язку з цим провадження в даній справі слід закрити.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 221, 247, 283, 284, 288-290, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя Калинюк О. П.