ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 194114 від 12.10.2020 року, встановлено, що 12.10.2020 року о 13 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1 перебував в громадському місці за адресою: м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 10, без документів, що посвідчують особу, чим підпункт 2 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів № 641 від 22 липня 2020 року.

Зазначена подія була кваліфікована співробітниками поліції як порушення, за яке передбачена відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом надсилання смс-повідомлення та судової повістки на адресу, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 194114 від 12.10.2020 року. Згідно довідки про не доставлення смс-повідомлення, номер телефону вказаний в протоколі адміністративне правопорушення серії ВАБ № 194114 від 12.10.2020 року некоректно вказаний. Про причини неявки ОСОБА_1 суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справу не подавав.

В судові засідання призначені на 30.10.2020 року, 09.11.2020 року, 24.11.2020 року, 04.12.2020 року та 09.12.2020 року ОСОБА_1 не з`явився.

Суд зазначає, що інформація про дату, час та місце розгляду справи перебуває у відкритому доступі на офіційному сайті суду, а відтак останній мав цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими йому процесуальними правами.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомлений про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 44-3 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 194114 від 12.10.2020 року, дослідив матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Згідно диспозиції ст. 44-3 КУпАП відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативних актів. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Формулювання суті правопорушення не може обмежуватися посиланням на нормативний акт, а повинно також містити відомості про вчинене правопорушення згідно з диспозицією ст. 44-3 КУпАП з конкретизацією суті порушення у відповідності до вказаного Закону, інших актів законодавства або рішень органів місцевого самоврядування.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 194114 від 12.10.2020 року, встановлено, що 12.10.2020 року о 13 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1 перебував в громадському місці за адресою: м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 10, без документів, що посвідчують особу, чим підпункт 2 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів № 641 від 22 липня 2020 року.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення.

Згідно підпункту 2 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів № 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на території України на період дії карантину забороняється: 2) перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

З урахуванням того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явився, до суду будь-яких доказів своєї невинуватості не надав, приймаючи рішення по суті, суд виходить з наявних в матеріалах справи даних.

Вина ОСОБА_1 , а також викладені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 194114 від 12.10.2020 року, рапортами від 12.10.2020 року, поясненнями ОСОБА_1 від 12.10.2020 року, довідкою з бази «Армор».

Санкція ст. 44-3 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги дані про особу правопорушника ОСОБА_1 , обставини справи, суд вважає можливим звільнити його від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП за малозначністю, оголосивши усне зауваження, оскільки діяння, вчинене ним, містило в собі ознаки складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, але будь-яких негативних наслідків від його дій не настало.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, а провадження у справі закрити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 22, 44-3, 268, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 44-3 КУпАП, закрити за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси І.В. Циб