ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/124/20 Справа № 188/1771/19 Суддя у 1-й інстанції - Бурда П. О. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, водій ОСОБА_1 05.12.2019 року о 19.35 годин, керуючи автомобілем Меrсedes-Benz Vito 120 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 в смт Петропавлівка по вул. Червона, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався інтервалу, скоїв наїзд на припаркований автомобіль Peugeot Partner, державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки.

Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців, а також стягнуто з нього судовий збір на користь держави в розмірі 384 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить постанову змінити в частині накладеного на нього стягнення, а саме, замість позбавлення права керування транспортним засобом накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції, не дотримавшись вимог ст.ст. 23, 33, 34, 268 КУпАП, визначив вид адміністративного стягнення, який не відповідає його меті, характеру вчиненого правопорушення та особі правопорушника.

Зазначає, що справа була розглянута без його участі, при цьому суд в постанові вказав на те, що він був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, однак це твердження є помилковим, оскільки повістки про виклик до суду він не отримував.

Посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано його щире каяття як обставину, що пом`якшує відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а також відомості про його особу та майновий стан.

Так, судом не врахованого того, що він є одружений, має неповнолітніх дітей, працює водієм, а тому позбавлення його права керування транспортним засобом фактично позбавляє його можливості працювати за місцем роботи, отримувати дохід, та може поставити його родину в скрутне матеріальне становище.

Окрім того, вказує на те, що суд, визначаючи йому такий вид адміністративного стягнення як позбавлення права керування транспортним засобом, не мотивував необхідність його застосування та не зазначив, що ним вчинено грубе або повторне чи систематичне правопорушення, що передбачено ч.2 ст.30 КУпАП.

Будучи увідомленими про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про причини неявки суд не увідомили, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, об`єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Так, висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 251152 від 05 грудня 2019 року; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 05 грудня 2019 року, на якій зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , та самого ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що керуючи автомобілем "Меrсedes-Benz Vito 120 CDI" 05 грудня 2019 рокувін врізався в автомобіль "Peugeot Partner", відповідно до яких водій ОСОБА_1 дійсно вчинив зазначене адміністративне правопорушення за вищевказаних обставин.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки він грубо порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, оскаржувана постанова підлягає зміні в частині накладеного на ОСОБА_1 виду стягнення, оскільки суд першої інстанції, позбавляючи права керування транспортними засобами ОСОБА_1 , не дотримався принципу індивідуалізації та положень ст. 30 КУпАП, згідно якої, позбавлення наданого громадянину права керування транспортними засобами застосовується за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Згідно із ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, судом першої інстанції не були враховані положення ст. 33 КУпАП щодо з`ясування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини, майновий стан, однак суддя дійшов висновку про неможливість накладення стягнення у вигляді штрафу.

Такий висновок суду не відповідає положенням ст. 30 КУпАП, відповідно до якої позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Так, судом першої інстанції у постанові суду не обґрунтовано грубе порушення Правил дорожнього руху водієм та не встановлено систематичного порушення ним порядком користування правом керування транспортними засобами.

Не встановлено таких обставин і в суді апеляційної інстанції, натомість знайшли підтвердження істотні обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , а саме те, що він одружений, має на утриманні неповнолітню дитину (а. с. 37-38), працює водієм автотранспортного засобу на Приватному підприємстві "Магнат-Павлоград" (а. с. 40), та саме цьому отримує дохід для утримання сім`ї, а вказана посада передбачає наявність права керування транспортним засобом, тому до нього можливо застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість пом`якшення накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення та накладення на нього стягнення у виді штрафу у відповідності до ст. 36 КУпАП, оскільки таке адміністративне стягнення буде достатнім і в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2019 року- задовольнити.

Постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - змінити в частині накладення адміністративного стягнення, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень в дохід держави.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко