Провадження № 3/760/4957/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Педенко А.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , (РНОКПП невідомий), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 КУпАП ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.04.2020 року серії АА № 662375, 04 квітня 2020 року о 14 годині 10 хвилин, в місті Києві по вулиці Липківського, 25, в місті Києві, ОСОБА_1 , здійснював продаж продуктів харчування (овочі), з рук у невстановленому місці, а також перебував без документів, що посвідчують особу, чим порушив п.п. 8 та 16 п. 2 постанови КМУ від 11.03.2020 № 211.

В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст. 251 КУпАП регламентують, що такі обставини, які підлягають доказуванню в справі, встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, який за змістом ч. 1 ст. 256 цього Кодексу, має містити, окрім іншого, суть адміністративного правопорушення і нормативний акт, що передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих свідків; а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідальність за ст. 44-3 КУпАП наступає після порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил, норм, передбачених ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Як вбачається з протоколу від 10.04.2020 року серії АА № 662375, відносно ОСОБА_1 в ньому не розкрито суті вчиненого адміністративного правопорушення відповідно до диспозиції ст. 44-3 КУпАП, не зазначено в чому полягало правопорушення, які конкретні дії свідчать про його вчинення та які нормативно-правові акти було порушено.

Дослідивши наявні матеріали справи та зважаючи на всі вищезазначені порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 129 КУ,ст.ст. 44-3, 245, 251, 255, 256, 280 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з моменту винесення.

Суддя: