Справа № 314/5878/19
Провадження № 3/314/154/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2020 року м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Мануйлова Н. Ю., секретар судового засідання Рясна А. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи (проходження служби) Павлівська сільська рада, на момент вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, займав посаду державного реєстратора Центра надання адміністративних послуг начальник відділу, інші відомості суду не відомі,

за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

за участю: прокурора Данилюк Г. М.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 6, складеного 18.12.2019 року, начальник відділу ЦНАП державний реєстратор Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, порушив вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 придбав автомобіль на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, та не подав повідомлення про суттєві зміни майнового стану.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він не знав, коли саме право власності на автомобіль було зареєстроване на нього, оскільки цим займалася зовсім інша особа. Зазначений автомобіль ОСОБА_1 вказав у щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік.

Прокурор, вважає, що ОСОБА_1 винуватий у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, які долучені до протоколу, встановив, що ОСОБА_2 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - Несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП підтверджено матеріалами справи:

-протоколом про адміністративне правопорушення № 6 від 18.12.2019;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;

-копією розпорядження сільського голови № 45-ОС від 03.08.2017;

-копією розпорядження сільського голови № 46-ОС від 07.08.2017;

-попередженням про обмеження, пов`язані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби, з яким ОСОБА_1 ознайомлений 18.07.2017;

-копій документів, які стали підставами для реєстрації автомобіля MERCEDES-BENZ E 220 НОМЕР_1 , 2011 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , власник ОСОБА_1 ;

-роздруківкою із сайту Єдиного державного реєстру декларацій.

З урахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винуватий у скоєному правопорушенні.

Разом з тим, згідно з вимогами ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З даної норми вбачається, що строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його виявлення.

Діючим законодавством чітко не визначено, що слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Про це ЄСПЛ зокрема зазначає у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Така правова позиція узгоджується зі ст.8 Конституції України, відповідно до якої, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

З матеріалів справи вбачається, що 02.08.2018 ОСОБА_1 придбав автомобіль марки MERCEDES-BENZ E 220 CDI, 2011 року випуску, кузов НОМЕР_3 , вартість якого відповідно ВМД UA209190/2018/022493 від 31.07.2018 становить 203195, 15 грн.

29.03.2019 в Єдиному державному реєстрі декларацій, на сайті якого відомості є загальнодоступними, опубліковано щорічну декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 , у якій він відобразив відомості про придбання вищевказаного автомобіля та його вартість.

Крім того,відомості про дату набуття ОСОБА_1 зазначеного автомобіля, а також його ціну, були отримані Управлінням захисту економіки в Запорізькій області ДЗЕ Національної поліції України 13.06.2019.

З твердженням працівника поліції, яким складено протокол про адміністративне правопорушення, щодо того, що фактичним днем виявлення правопорушення є дата складання протоколу, суд не погоджується, оскільки з того дня жодних дій щодо витребування чи отримання доказів у даній справі не вчинено, це не узгоджується з принципом правової визначеності, оскільки несвоєчасне проведення ефективної адміністративної перевірки не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених у ст.38 КУпАП.

Такий висновок узгоджується і з правовою позицією, викладеною у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією.

Таким чином, на момент розгляду судом даної справи закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення до моменту розгляду справи строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

На підставі вкладеного, керуючись ст.ст. 38, 172-6, 247, 278, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя Н. Ю. Мануйлова

16.01.2020