Провадження № 33/4820/205/20
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Цугель А.О., Філіпчук О.В., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Панькової О.Ю., потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката Цапіва І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого 2020 року про притягнення, останнього, до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

За постановою суду, 11 грудня 2019 року о 14 годині 28 хвилин, в м. Хмельницькому, по вул. С. Бандери, на перехресті з вул. Нижня Берегова та Зарічанська, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч, при виїзді з перехрестя проїзних частин, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Toyota Carina» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався на зустріч. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.10.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП .

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення. Вважає що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки схема ДТП складена працівниками поліції з порушенням вимог наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» та ним не порушувався п. 10.5 ПДР України, що ставиться йому у вину згідно протоколу про адміністративне правопорушення. Вказує, що на схемі ДТП не зазначено ширини дороги по смугах зі сторони руху автомобіля «Тойота Каріна» д.н.з. НОМЕР_2 та ширини смуг руху вул. Н.Берегової, що унеможливлює встановити, де саме відбулося зіткнення та відсутні докази, що автомобіль ОСОБА_1 під час виконання повороту ліворуч при виїзді з перехрещення з проїзних частин опинився на смузі зустрічного руху. Крім того, судом першої інстанції не було враховано того, що відповідно до схеми ЖКГ щодо розміщення дорожньої розмітки та дорожніх знаків на ділянці дороги, де трапилась ДТП, на дорозі, по якій здійснювався рух водія ОСОБА_3 , є суцільна лінія розмітки між двома смугами для руху в одному напрямку, про що завчасно був попереджений водій відповідно до знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», що не відображено на схемі ДТП, долученої до протоколу. Зазначає, що водій ОСОБА_2 рухався на великій швидкості, побачивши на перехресті на своєму шляху мікроавтобус білого кольору «VOLKSWAGEN», не зменшуючи швидкості руху, без включення світлового показника повороту, здійснив маневр по перестроюванню на суміжну полосу руху, та відповідно неправомірні дії водія ОСОБА_2 в даній дорожньо-транспортній ситуації, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. Вважає, що у даній дорожній ситуації водій автомобіля «Тойота Каріна» ОСОБА_2 , повинен був рухатись ближче до правового краю проїжджої частини, при наближенні до перехрестя зменшити швидкість руху, щоб мати можливість контролювати автомобіль та своєчасно відреагувати на зміну дорожньої обстановки, утриматись від маневру об`їзду мікроавтобуса білого кольору «VOLKSWAGEN», не переконавшись у безпечності маневру, дати реальну можливість ОСОБА_1 завершити маневр і у такий спосіб запобігти зіткненню.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Панькову О.Ю., які підтримали апеляційну скаргу, з викладених у ній мотивів, потерпілого ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, уважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимоги ст.ст.252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд, при її розгляді, дотримався зазначених вимог закону.

У суді було опитано правопорушника ОСОБА_1 , досліджено наявні у справі докази. При цьому, суд ретельно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам.

Згідно з диспозицією статті 124 КУпАП передбачена відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до положень п. 10.5 ПДР поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху.

Як убачається з матеріалів справи, з`ясування обставин у справі проведено з дотриманням вимог закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах.

З даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 309326 від 11 грудня 2019 року слідує, що о 14 годині 28 хвилин, в м. Хмельницькому, по вул. С. Бандери, на перехресті з вул. Нижня Берегова та Зарічанська, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч, при виїзді з перехрестя проїзних частин, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Toyota Carina» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався на зустріч. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та його пояснення в судовому засіданні апеляційної інстанції про те, що встановлення обставин в справі проведено без з`ясування даних, які мають значення для встановлення істини у справі, з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованими і спростовуються зібраними у справі та дослідженими судом першої та апеляційної інстанції доказами.

Зокрема, в процесі розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 вини не визнав, проте не заперечував та ствердив наявність дорожньо-транспортної пригоди за його участі та потерпілого ОСОБА_5 , спричинення керованими ними транспортними засобами механічних пошкоджень, однак викладав свою версію подій.

Так, він не заперечував, що, у вказаному місці, виїхав на смугу зустрічного руху, виконуючи маневр повороту ліворуч, місця зіткнення транспортних засобів, зазначеного на схемі місця ДТП (а.с.2. ). Зазначав, що керуючи транспортним засобом «HYUNDAI SONATA» номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , їхав по вулиці С.Бандери, по лівій крайній полосі до регульованого перехрестя з вулицею Нижня Берегова та вулицею Зарічанська, завчасно увімкнув (подав) лівий сигнал покажчика повороту. Під`їхавши до перехрестя, де вже горів зелений сигнал світлофора, зупинився, дав дорогу відповідно до вимог п. 16.6 ПДР всім транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч, переконавшись, відповідно до п.10.1 ПДР, що його маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав маневр повороту ліворуч, проте відчув дуже сильний удар у праву сторону свого автомобіля, від чого його відкинуло на декілька метрів.

Вказує, що останній, хто закінчував рухатися в зустрічному напрямку, а саме здійснював поворот ліворуч, із зустрічного напрямку, з крайньої лівої смуги, крайня права смуга зустрічного напрямку була вільна, був мікроавтобус білого кольору марки «VOLKSWAGEN Т4», інших транспортних засобів, при повороті ліворуч, на зустрічних смугах, він не бачив та не міг бачити.

Апелянт стверджує, що у схемі місця ДТП, доданого до протоколу, є невідповідності дійсності напрямку руху водія «TOYOTA CARINA» ОСОБА_2 та дорожньої розмітки на зустрічному напрямку руху по вул. Степана Бандери, що підтверджується відеоматеріалами з камер зовнішнього відеоспостереження та схеми організації дорожнього руху на перехресті вул. Зарічанській та вул. С.Бандери, доданої до відповіді Управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради від 20.12.2019 року наявної в матеріалах справи (а.с. 19-21).

Також, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що відповідно до відеоматеріалів водій «TOYOTA CARINA» ОСОБА_2 рухався на великій швидкості (порушення п.12.1 та п.12.3 ПДР) по крайній лівій смузі, по якій відповідно до схеми організації дорожнього руху дозволений рух лише прямо та ліворуч, однак, побачивши на перехресті, на своєму шляху мікроавтобус білого кольору марки «VOLKSWAGEN Т4», який зупинився для повороту ліворуч, водій «TOYOTA CARINA», не зменшуючи швидкості руху без включення світлового покажчика повороту (що є порушенням п.п.б) п.9.2. ДДР) з метою об`їзду перешкоди здійснив маневр по перестроюванню на суміжну полосу руху, та відповідні неправомірні дії водія «TOYOTA CARINA» в даній дорожньо - транспортній ситуації, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Із показань потерпілого ОСОБА_5 слідує, що у вказаний у протоколі день та час він рухався в напрямку вул. С.Бандери, через перехрестя з вул. Зарічанською, на зелене світло світлофора. Перед перехрестям він перестроївся в праву смугу руху. Коли порівнявся з бусом, який повертав ліворуч на вул. Зарічанську, побачив, що на його смугу руху виїхав автомобіль «HYUNDAI SONATA», з яким не вдалось уникнути зіткнення.

Підстав недовіряти потерпілому ОСОБА_2 у суду апеляційної інстанції не має, з огляду на те, що його показання узгоджуються з іншими матеріалами по справі.

Так, суд першої інстанції правильно дав оцінку протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 серія ДПР18 № 309326 від 11.12.2019, схемі місця ДТП, поясненням ОСОБА_1 щодо обставин виникнення ДТП.

З даних схеми місця дорожньо-транспортної пригоди об`єктивно вбачається, і цього не заперечує ОСОБА_1 , що зіткнення транспортних засобів під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбулося в м.Хмельницькому, на перехресті вул.Зарічанська вул.Нижня Берегова вул. С.Бандери, при виїзді з перехрестя проїзних частин, на смузі зустрічного руху по якій рухався транспортний засіб «Toyota Carina» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с. 2).

Із дослідженої схеми місця ДТП судом апеляційної інстанції слідує, що на ній вказана ширина проїжджої частини із розподільчими смугами. Зміна напрямку руху, з порушенням вимог ПДР, автомобіля «Hyundai Sonata» і призвела до ДТП, оскільки вказаний автомобіль виконуючи поворот ліворуч, виїхав з перехрещення проїзних частин та опинився на смузі зустрічного руху.

Посилання апелянта на невідповідність схеми ДТП фактичним обставинам справи та допущені порушення при її складанні, частково знайшли підтвердження у суді апеляційної інстанції, а саме в зазначенні, перед перехрещенням, роздільної смуги руху, по ходу руху автомобіля «Toyota Carina» замість суцільної, що підтверджується схемою організації дорожнього руху, наявною в матеріалах справи (а.с. 19-21). Проте, вказане порушення, допущене при складані схеми ДТП, з яким погодились учасники апеляційного розгляду, не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення.

Його доводи про те, що ДТП сталося з вини іншого водія ОСОБА_2 , спростовуються доказами, дослідженими судом першої інстанції та апеляційним судом, і вказують на те, що ДТП сталося з вини саме ОСОБА_1 , оскільки він порушив п. 10.5 ПДР, при виконанні повороту, при виїзді з перехрещення проїзних частин, його транспортний засіб опинився на смузі зустрічного руху, і такі його дії знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Апеляційний суд не може давати оцінки діям ОСОБА_2 , так як протокол про адміністративне правопорушення відносно нього не складався.

Кваліфікація адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП повністю відповідає матеріалам справи.

Заперечуючи свою вину у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 декларує виключно свої права, при цьому повністю ігноруючи свої обов`язки, оскільки чинне законодавство покладає на водіїв обов`язок неухильно дотримуватися вимог ПДР України.

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та його пояснення в судовому засіданні апеляційної інстанції про необґрунтованість притягнення його до встановленої законом відповідальності.

Інші доводи, на які є посилання в апеляційній скарзі, не спростовують висновок суду про вчинення цього правопорушення саме ОСОБА_1 .

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, в процесі апеляційного розгляду не встановлено.

Відповідно до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Дослідивши всі обставини та характер скоєного правопорушення, суд першої інстанції визначаючи вид та розмір стягнення, правомірно застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання про залишення без змін постанови місцевого суду, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу останнього - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М. Кулеша