ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/713/20 Справа № 215/2435/20 Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я. А. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп., -

за участю:

захисника особи, що притягується

до адміністративної відповідальності Зеркіна А.С. ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року ОСОБА_1 17 квітня 2020 року приблизно о 22:32 год. в м. Кривому Розі на зупинці громадського транспорту «8 лікарня» біля буд. 111 по вул. Сергія Колачевського перебував в громадському місці без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно, а також без документів, що посвідчують особу. Своїми діями ОСОБА_1 порушив підпункт 1, 16 пункту 2 постанови КМУ від 11.03.2020 №211 та вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження обгрунтовує тим, що його не було повідомлено про дату та час розгляду справи.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що не вчиняв зазначене у протоколі правопорушення, мав при собі засоби індивідуального захисту, про що повідомив поліцейського та які йому продемонстрував. Зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що він відповідно до закону за власні кошти зобов`язаний був придбати чи виготовити засіб індивідуального захисту, чи йому було профінансовано витрати на придбання чи виготовлення цих засобів за рахунок держави, і саме при таких умовах він порушив заборону перебувати у громадських закладах без вдягнутих засобів індивідуального захисту. Звертає увагу, що хоча оригінала паспорта в нього не було, проте на телефоні в нього була його копія. Вказує, що при вирішенні питання щодо необхідності накладення стягнення судом не було, зокрема, враховано характер і конкретні обставини можливого вчиненого правопорушення, яке не призвело до тяжких наслідків, та дані про його особу.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника Зеркіна А.С., вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 29 квітня 2020 року. З матеріалів слідує, що оскаржувану постанову винесено за відсутності учасників справи, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана до відділення Укрпошти 26 травня 2020 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 15 травня 2020 року, що підтверджується розпискою останнього (а.с.14), а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Вказаних вимог закону під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції було дотримано.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є законними, обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254-256 КУпАП; рапортом поліцейського; а також іншими наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до підпунктів 1, 16 п. 2 ч. 2 постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 00 год. 01 хв. 12 березня 2020 року до 11 травня 2020 року заборонено перебувати в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно, а також перебувати на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , зокрема, не заперечує факту перебування в громадському місці без вдягнутого засобу індивідуального захисту, а саме захисної маски, яка в нього була наявна з собою, а також відсутності при собі документів, що посвідчують його особу.

Таким чином, не дотримавшись передбачених заборон, ОСОБА_1 порушив встановлені постановою Кабінету міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» правила, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, ґрунтується на належних і допустимих доказах.

Доводи ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю, є безпідставними.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду справи.

Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23,33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин та враховуючи, що наряду з пандемією COVID-19 у країні складна економічна ситуація, ОСОБА_1 порушив умови карантину вперше, його дії носили короткочасний характер та не спричинили до шкоди іншим особам, вважаю, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Викладені обставини суддя першої інстанції до уваги не взяв, хоча вони в сукупності вказують на малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, що є підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим постанова суду підлягає зміні, а справа відносно нього закриттю з оголошенням йому усного зауваження.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП - скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити ОСОБА_1 усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот