Код суду 233 № 233/8499/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Орчелота А.В., розглянув протокол про адміністративне правопорушення, разом із доданими до нього матеріалами, який надійшов з Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, відносно:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, офіційно не працевлаштованого, місце проживання, якого за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №202905 від 27.11.2019 року, складений поліцейським СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції Сосницьким А.Г., відповідно до якого: громадянин ОСОБА_1 - 27.11.2019 року о 10-00 годині в м. Костянтинівка вул. Мусорського - вул. Промислова керував транспортним засобом DAEWOO державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують та світло), було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці, але за відсутністю технічних приладів було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом усунений.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 , обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення заперечував, вказав, що від огляду на стан сп`яніння на місці не відмовлявся, а так як працівниками патрульної поліції на місці йому навіть і не пропонувалось пройти огляд та він і не був у стані наркотичного сп`яніння, поспішаючи зустріти поїзд, на якому приїжджає його бабуся, не мав часу на проходження огляду у закладі охорони здоров`я. Додавши, що і направлення для проходження медичного огляду в лікарні відносно нього не складалось. Вказав, що матеріали справи про адміністративне правопорушення складені із порушенням нормативно-правових актів та норм діючого КУпАП, а тому його винуватість не доведена та справа підлягає закриттю.

В судовому засіданні був допитаний інспектор СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Сосницький А.Г., який повідомив суду, що 27.11.2019 р. громадянина ОСОБА_2 на автомобілі DAEWOO, на законних підставах, було зупинено на перехресті вулиць Мусорського та Промислової у м. Костянтинівка. На вимогу надати водійське посвідчення ОСОБА_1 відмовився, повідомивши про відсутність в нього водійських прав. При спілкуванні з останнім були помітні ознаки наркотичного сп`яніння. За відсутністю технічних приладів, для проведення медичного огляду на місці, водію було запропоновано проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Від чого водій ОСОБА_1 відмовився, в присутності двох свідків, пояснивши що поспішає зустріти поїзд. Всі обставини фіксувалися відео записом, який відбувався постійно. Направлення на проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі не складалось.

В судовому засіданні поліцейський Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Осовицький Д.О., надав пояснення аналогічні поясненням інспектора СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Сосницького А.Г..

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши інспекторів СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, а саме: дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №202905 від 27.11.2019 року складений поліцейським СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції Сосницьким А.Г., письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відео з фіксацією обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено в п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів .

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол;відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до офіційного видання Правил дорожнього руху України з коментарями та ілюстраціями (далі за текстом ПДР України), які діяли на час обставин, що мали місце 27.11.2019 року о 10-00 годині в м. Костянтинівка на перехресті вул. Мусорського - вул. Промислова, за пунктом 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За п.2 Розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція №1452/735 від 09.11.2015 року) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі-поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У відповідності до ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння, підлягають оглядові на стан наркотичного сп`яніння. Огляд водія (судноводія) на стан наркотичного сп`яніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Окрім заперечень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, за вивченими матеріалами справи, відеозаписом, поясненнями самих інспекторів, судом встановлено, що медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не проводився ані поліцейським, ані уповноваженою особою відповідного органу МВС України та навіть не пропонувався, оскільки відсутні технічні прилади для проведення такого огляду, а тому, враховуючи приписи п.2.5 ПДР України, громадянину ОСОБА_1 , працівниками поліції було запропоновано пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до ч.5 та ч.6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Особливостями оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП за розділом IX «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 року за № 1395(із змінами), встановлено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Згідно п.1.7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За п.п.8,12 Розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 Розділу I цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищезазначених нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, що відповідає вимогам пункту 8 Порядку №1103 та Розділу IX Інструкції №1395.

Однак в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що працівниками поліції у встановленому законом порядку не направлявся водій ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог діючого законодавства докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та Законами України, міжнародним договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманої унаслідок істотного порушення прав та свобод людини є недопустимими.

ОСОБА_1 допитаний в судовому засіданні, заперечує керування ним транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння 27.11.2019 року о 10-00 годині в м. Костянтинівка на перехресті вул. Мусорського - вул. Промислова, вказуючи, на наявні порушення працівниками поліції процедури складання матеріалу справи про адміністративне правопорушення, факт чого знайшов своє підтвердження за результатами розгляду справи у судовому засіданні та свідчить про порушення встановленого законом порядку направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння. Інших даних про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи не міститься.

Пояснення працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надані в судовому засіданні, самі по собі, є неналежними доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони, є зацікавленими особами, тому до їх свідчень суд відноситься критично.

Крім того, суд критично оцінює, ідентичні за своїм змістом, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відібрані працівниками поліції, з точки зору їх достатності як доказу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні у справі «Еркапіч проти Хорватії» від 25.04.2013 (Erkapic v. Croatia), згідно якого «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції».

Викликані судом свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до суду не з`явилися, явка їх працівниками поліції забезпечена не була, тому суд позбавлений можливості, безпосередньо в судовому засіданні, відібрати від зазначених осіб особисті пояснення, привівши їх до присяги та попередивши про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову давання показань, а тому письмові пояснення зазначених осіб відібрані безпосередньо працівниками поліції не можуть бути беззаперечним доказом вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (Постанова ВС №560/751/17 від 27 червня 2019 року).

Звертаючи увагу на відеозапис фіксації складання адміністративного матеріалу, доданий до протоколу та пояснення інспекторів поліції, судом встановлено процедура примусової вимоги до водія ОСОБА_1 , без відповідного направлення, проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а також відсутність повного відеозапису фіксації обставин події, яка мала місце 27.11.2019 року о 10-00 годині в м. Костянтинівка на перехресті вул. Мусорського - вул. Промислова, а саме: з моменту зупинки транспортного засобу і до моменту закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення, що суперечить вимогам діючого законодавства України та порушує права особи, відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Тож зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, обов`язок довести вказані обставини покладено на орган, який ініціює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Частина 1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, керуючись положеннями ч.3 ст.62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , у зв`язку з її недоведеністю у встановленому діючому законом порядку, не може ґрунтуватись на припущеннях та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

За відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП., провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ст.247КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в Донецький апеляційний суд через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.В. Орчелота