ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2020 р. смт. Веселе

Суддя Веселівського районного суду Запорізької області Нагорний А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Веселівського відділення поліції Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП « ОСОБА_2 », мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17.11.2020 р. за вхідним № 5335/20 вх з Веселівського відділення поліції Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшов матеріал у відношенні гр. ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У протоколі серії ГР № 416006 від 10.11.2020 р. зазначено, що 10.11.2020 р. близько 13 год. 10 хв. у с. Менчикури по вул. Лесі Українки, громадянка ОСОБА_1 , яка є продавцем у магазині ФОП « ОСОБА_2 », здійснювала обслуговування покупців магазину не надягнувши засіб індивідуального захисту, а саме - захисну маску, чим порушила п/п1.п.10 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 р.

Посадова особа, яка склала зазначений протокол дії ОСОБА_1 кваліфікувала за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Допитавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_1 з обвинуваченням не погодилася, так як на час перевірки вона була у захисній масці, яку періодично приспускала через її хворобу на гайморит. З відвідувачів вона також вимагає заходити до магазину у захисній масці. У магазині є засоби для обробки рук.

Вважає протокол складений не об`єктивно, для показників.

Під час розгляду справи суд переглянув наданий працівниками поліції диск із короткотривалим записом (12 секунд ) і встановив, що даний запис підтверджує правдивість показів ОСОБА_1 і підтверджує те, що на час перевірки вона була у захисній масці, яка трохи приспущена. На столі по праву сторону біля вікна стояли засоби для обробки рук.

Як вбачається зі змісту протоколу у графах свідки стоять прочерки. Проте, при перегляді відео запису суд встановив, що у магазині перебував відвідувач, який був у захисній масці і який спілкувався з ОСОБА_1 .

Тому суду не зрозуміло з яких причин дана особа не була залучена у якості свідка при складанні протоколу.

Також суд відмічає, що наданий суду для перегляду відеозапис, датований датою, яка не відповідає даті запису фіксування правопорушення, тобто 10.11.2020 р.

Інших доказів на підтвердження вчинення правопорушення ОСОБА_1 суду не надано.

Виходячи із положень статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є документом, який є підставою для висунутого обвинувачення.

Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, у такому вигляді не може вважатись допустимим доказом по справі, а відповідно не може бути предметом судового розгляду.

Суд, будучи органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд позбавлений можливості збору доказів.

Згідно із ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, і ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з вищенаведеного, оскільки за результатами розгляду справи не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП, провадження в справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю, так як відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1) ч. 1 ст. 247 та ст. ст. 221, 283-284, 287 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 313/1372/20 про адміністративне правопорушення у відношенні гр. ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та Веселівському відділенню поліції Мелітопольського ВП ГУПН в Запорізькій області для відома.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, на яку винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О. Нагорний

01.12.20