Провадження №3/263/146/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Кулик Сергій Вікторович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29.09.2019 року о 20-30 год. в Центральному районі м. Маріуполя по вул.Торговій, 91, керував автомобілем ГАЗ 33021, державний номер НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився у КНП «Наркологічний диспансер м.Маріуполь» (висновок № 450 від 29.09.2019 року, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 29.09.2019 року о 20-30 год. в Центральному районі м. Маріуполя по вул.Торговій, 91, керуючи автомобілем ГАЗ 33021, державний номер НОМЕР_2 , не дотримався безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого допусти виїзд за межі проїзної частини, наїзд на огорожу та будинок № 91 по вул АДРЕСА_2 , тим самим порушивши п.12.1 Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП автомобіль, огорожа та будинок отримали механічні пошкодження, пасажир ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Комаров І.О., у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Раніше від захисника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП, щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи, це можливо у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Отже, обставини неявки у судові засідання ОСОБА_1 та його захисника адвоката Комарова І.О., яким було повідомлено про місце та час судового розгляду, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ними своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків. При цьому суддя враховує, що строк перебування ОСОБА_1 на лікарняному продовжено лише до 31.12.2019 року, що підтверджується наданим захисником листком непрацездатності серії АДГ №157781.

За зазначених обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 та захисник Комаров І ОСОБА_3 . були своєчасно та належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим, згідно зі ст. 268 КУпАП, справа розглянута на підставі матеріалів, які маються у справі.

Дослідивши матеріали об`єднаної справи, суддя приходить до висновку, що факти адміністративних правопорушень підтверджуються наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №170209 від 22.10.2019р.; протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 170090 від 22.10.2019 року, висновком за матеріалами ЖЄО № 35453, 35454, 35459, 35466, 35480, 35481 від 30.09.2019 року, протоколом огляду місця ДТП від 29.09.2019 року, схемою місця ДТП, фотознімками, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 450 від 29.09.2019 року, згідно з яким ОСОБА_1 під час огляду лікарем-наркологом перебував у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю, неускладненій. При цьому суддя враховує, що у графі «Дата і точний час огляду» висновку № 450 від 29.09.2019 року лікарем-наркологом ОСОБА_7 допущено описку та замість вересня помилково зазначений травень, оскільки сам висновок датований 29.09.2019 року, події, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, мали місце 29.09.2019 року. Отже вказана невідповідність між датою складання висновку та датою проведення огляду ОСОБА_1 є очевидною опискою.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що події правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, мали місце, вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаних адміністративних правопорушень доведена повністю.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, сплинув, провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п.7 ст.247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів із дня винесення постанови.

Суддя С.В.Кулик