ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Доронкіна І.І. на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст.130 КупАП, накладено стягнення у виді штрафу 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп., -

за участю адвоката Доронкіна І.І.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2019 року ОСОБА_1 08 вересня 2019 року приблизно о 06:00 год. у порушення п. 2.5 ПДР України, знаходячись на вул.Магдебурзького права, 2 у м.Дніпрі, керував автомобілем "Шкода", д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати та закрити провадження по справі.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку зазначає, що його не було викликано в жодне судове засідання, 09 грудня 2019 року повний текст постанови оголошено не було та копію оскаржуваної постанови ним не отримано.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, зазначає, що вказана постанова є необгрунтованою та такою, що не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а також винесеною із значними порушеннями процесуальних норм. Вказує, що огляд було проведено з порушеннями, а саме направлення на огляд до медичного закладу без огляду на місці, та висновок про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння є лише припущенням працівників поліції. Звертає увагу, що суд не обґрунтував обрання виду адміністративного стягнення. Вказує, що суд поклав у своє рішення лише письмові докази, а саме письмові пояснення свідків та рапорт поліцейського. Зазначає, що судом не було розглянуто його клопотання про залучення свідка. Звертає увагу, що працівники поліції не повідомили про причину зупинки.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши адвоката Доронкіна І.І., який просив задовольнити апеляційну скаргу за викладених у ній обставин, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання адвоката про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останнього про те, що копію оскаржуваної постанови ним не отримано, підтверджуються матеріалами справи, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений ним з поважної причини.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що судом першої інстанції, з недотриманням вищезазначених вимог закону, належним чином не з`ясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події провадження у справах про адміністративні правопорушення. Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Одним із видів об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобом особою, яка перебуває в стані сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №136180 від 08 вересня 2019 року ОСОБА_1 керував автомобілем "SKODA OCTAVIA", д/н НОМЕР_1 .

Втім, з наявного в матеріалах справи відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засоби з допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Наразі судом першої інстанції не було враховано, що під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу, що не було встановлено в діях ОСОБА_1 , оскільки відеозапис не містить відомостей, що ним як водієм були вчинені дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух, а також на відео відсутній сам транспортний засіб, а саме автомобіль "SKODA OCTAVIA",

д/н НОМЕР_1 .

З наданих пояснень адвоката в суді апеляційній інстанції слідує, що ОСОБА_1 працює директором підприємства, є власником вказаного автомобіля та 08 вересня 2019 року сидів в автомобілі та чекав свого водія, при цьому двигун автомобіля був вимкнений, а він лише заряджав телефон.

Враховуючи вищенаведене до ОСОБА_1 не можна застосувати Правила дорожнього руху, а саме п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідчать тільки про відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та не підтверджують саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того, рішення суду ґрунтується на письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , втім їх покази не були перевірені шляхом виклику в судове засідання і допиту вказаних свідків.

Також, за положеннями ч.1 ст.266 КУпАП на поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України покладено обов`язок по відстороненню від керування транспортним засобом осіб, які ними керують і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання вимог вказаної норми закону при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, незважаючи на те, що в винуватість ОСОБА_1 ставиться відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, з підстав встановлення наявності у нього ознак сп`яніння.

За вимогами ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений із порушенням чинного порядку, визнається недійсним.

З урахуванням наведених обставин та приймаючи до уваги вимоги ч.1, ч.2, ч.5 ст.266 КУпАП апеляційний суд дійшов висновку, що огляд на стан сп`яніння було проведено з істотними порушеннями, що є підставою для визнання встановленого факту відмови від огляду на стан сп`яніння недійсним.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне постанову судду скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Доронкіна І.І. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Доронкіна І.І. - задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати та на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот