Справа № 206/6143/19
Провадження № 3/206/29/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.,

за участю секретаря Бубісь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро адміністративний матеріал, що надійшов від Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровської області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,

за участю особи стосовно, якої складено

протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 177893 від 26.10.2019, вбачається, що 26.10.2019 о 13.20 годині в м. Дніпро, вул. Бехтерева, біля буд. 1, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21103 державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні, особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину не визнав в повному обсязі, заперечував щодо обставин викладених в протоколі, просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Разом з тим зазначив, що 26.10.2019 зранку йому зателефонував знайомий та попросив відвезти його на ж/м Ігрень, м. Дніпро. Повертаючись з вказаного ж/м по вул. Клочко в нього почала зупинятися автівка, через що він з`їхав з проїзної частини та зупинився біля пам`ятника, щоб подивитися що саме сталося. В цей час до нього під`їхали два автомобіля патрульної поліції та працівники поліції, запитали в нього що трапилось, та поїхали. Він залив воду до баку з охолоджувальною міскістю автомобіля та доїхавши до віадука, побачив що за ним спустилися два автомобіля патрульної поліції. Один з яких перегородив йому дорогу і він був змушений зупинитися. Співробітники поліції почали казати, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, на що він попросив пройти алкотест за допомогою приладу Драгеру, однак співробітники поліції сказали, що в них приладу Драгер, немає. Через декілька хвилин розмови останні сказали, що він перебуває вже в стані наркотичного сп`яніння. Після чого, троє співробітників поліції почали світити ліхтариком йому в очі, та зробили висновок про те, що зіниці очей не реагували на світло. Через деякий час, останні зупинили двох свідків, які в подальшому написали пояснення, щодо його відмови від проходження медичного освідування. Однак на протязі всього часу спілкування з поліцейськими та складанням останніми протоколу він не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та зазначав, співробітникам поліції, щоб хтось з них сів за кермо його автомобіля щоб доїхати до медичного закладу, або просив передати автомобіль на відповідальне зберігання та поїхати разом з співробітниками поліції до закладу, оскільки не хотів його залишати в місці зупинки, так як хвилювався за автомобіль, щоб його не вкрали. Співробітниками поліції, все одно було складено відносно нього протокол, в якому останні зазначали що він відмовився від проходження огляду. З протоколом співробітники поліції його не ознайомили, сказали що потім подивишся. Протокол, співробітники поліції складали на протязі двох годин, тобто часу на самостійне проходження медичного огляду вже не залишалося. Окрім того, зазначив, що проткол було складено о 12 год. 30 хв., а не о 13 год. 20 хв. Щодо здійснення відеофіксування патрульними поліції зазначених обставин йому нічого не відомо.

Дослідивши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до п. п.1, 6, 7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

Як вбачається з протоколу серії БД № 177893 від 26.10.19, ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735 - «водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я».

Так, матеріали справи не містять жодних відомостей щодо запропонування/скерування працівниками поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та згоди або не згоди ОСОБА_1 щодо проходження такого огляду.

Цей факт викликає сумніви щодо додержання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП при проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини ( ЄСПЛ ) від 14 лютого 2008 у справі « Кобець проти України » ( з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі « Авшар проти Туреччини » ( Avsar v. Turkey ), п. 282 ) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

З аналізу вищевказаних нормативних актів, встановлено, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Проте, у матеріалах справи відсутнє направлення встановленої форми на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим суд зазначає, що у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

При цьому матеріали справи та сам протокол про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування 26.10.2019 автомобілем ВАЗ 21103, державний номерний знак НОМЕР_1 , та передачі цього автомобіля для керування іншій особі, проте містять відомості про вилучення посвідчення водія з зазначенням про видачу тимчасового дозволу на керування транспортним засобом.

Окрім того, судом було зроблено запит до УПП в Дніпропетровській області для направлення на адресу суду відеофіксації правопорушення, яка здійснювалась інспектором взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції Плутенко Л.І., однак як вбачається з відповіді від 28.11.2019, надати до суду відеозапису з нагрудних камер відеорестраторів окремих працівників патрульної управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП, які 26.10.2019 склали протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 177893, немає можливості, відеозйомка не проводилась.

Окрім того, судом неодноразово приймалися заходи для виклику в судове засідання інспектору взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції ОСОБА_2 , особи яка склала протокол, для дачі особистих пояснень, однак остання до суду не з`явились.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що при оформленні матеріалів даної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, інспектором поліції допущено грубе порушення вимог чинного законодавства, в яких закріплено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В той же час, матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом із ознаками наркотичного сп`яніння, оскільки письмові пояснення свідків, які знаходяться в матеріалах справи, не підтверджують цього факту, а інші докази таких дій останнього в матеріалах справи відсутні. В матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до яких, вони, в якості свідків, 26.10.2019 о 13 год. 20 хв., були присутні під час відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у лікаря нарколога для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Натомість, наявність двох свідків, у присутності яких ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, та в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, належними дослідженими у судовому засіданні доказами, поза розумним сумнівом суду не доведена.

Зазначені в протоколі свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неодноразово були викликані у судове засідання, але жодного разу не з`явилися, і те що чинним законодавством не передбачена можливість застосування до свідків примусового приводу, а також з урахуванням вимог ст. 129 Конституції України, покази вказаних свідків, які були додані до протоколу не можна вважати такими доказами, які б спростовували або беззастережно вказували на вину ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дана обставина призводить до ігнорування прав особи, яку притягають до відповідальності, враховуючи викладену суть правопорушення без ідентифікації ключових деталей вчинення імовірного діяння, гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Враховуючи викладене, суд критично оцінює протокол про адміністративне правопорушення, серії БД № 177893 від 26.10.2019, оскільки форма та зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинні відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, крім того, протокол про адміністративне правопорушення та докази, долучені до протоколу, містять у собі суперечливі та сумнівні відомості що не узгоджується з стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, в частині того, що докази про що небуть можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Тому, відсутність доказів, які б свідчили про керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 21103 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння не дає достатніх підстав для висновку про винність ОСОБА_1 і наявність у його діях правопорушення, передбаченого саме ч.1 ст. 130 КпАП.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд, врахувавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необхідність закриття провадження у даній справі за п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки факт вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшов свого підтвердження під час розгляду матеріалів адміністративної справи в суді.

Керуючись ст.ст. 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Поштаренко