1Справа № 335/8982/20 3/335/2108/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Гашук К.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 03.10.2020 о 08 год. 35 хв. в м. Запоріжжя, Вознесенівський район, на перехресті вул. Нижньодніпровська та вул. Перемоги, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на заборонений сигнал світлофора (жовтий), здійснив наїзд на транспортний засіб «MERCEDES BENZ 310D», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, травмованих немає.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8.7.3 «г» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2108» в м. Запоріжжя на перехресті вул. Нижньодніпровська та вул. Перемоги закінчував маневр (а не здійснював рух) на жовтий сигнал світлофора, що дозволено Правилами дорожнього руху. Він не зупинився на світлофорі, оскільки для цього йому потрібно було вжити екстреного гальмування. Вважає, що винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди є саме водій іншого транспортного засобу «MERCEDES BENZ 310D», з яким відбулося зіткнення, оскільки він рухався на перехресті на червоний сигнал світлофора.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя встановив наступні обставини.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як зазначено у ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши всі обставини справи та оцінивши у сукупності зібрані і досліджені докази, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, яке полягає в порушенні учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується зібраними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДБР 18 № 123421 від 03.10.2020; схемою місця ДТП з фототаблицею; письмовими поясненнями учасників ДТП, поясненнями ОСОБА_1 , які були надані у судовому засіданні, а також відеозаписом із місця ДТП, який був оглянутий у судовому засіданні.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 саме розпочав проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора, а не закінчував маневр, як він зазначив у судовому засіданні.

Згідно п. 8.7.3 ґ Правил дорожнього руху України, що жовтий сигнал світлофору забороняє рух та попереджає про наступне зміну сигналів.

Крім того, відповідно до п. 8.10. Правил дорожнього руху України, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 , якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Як передбачено п. 8.11. Правил дорожнього руху України, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Із оглянутого у судовому засідання відеозапису події дорожньо-транспортної пригоди спростовуються пояснення ОСОБА_1 , що він був вимушений рухатися на жовтий сигнал світлофору оскільки в іншому випадку мав застосовувати екстрене гальмування. Крім того, Правилами дорожнього руху України дозволено у такому випадку рух на жовтий сигнал світлофора лише за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, чого не було додержано особою, відносно якої складено протокол, - ОСОБА_1 у даній дорожній обстановці.

Що стосується пояснень ОСОБА_1 про наявність порушень Правил дорожнього руху у діях іншого учасника дорожнього руху водія ОСОБА_2 , то суд їх до уваги не приймає, оскільки у даному складі суду розглядається лише питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Протокол, складений відносно ОСОБА_2 , знаходився у провадженні іншого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, і постановою судді від 06.11.2020 ОСОБА_2 також визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що само по собі не виключає наявність і в діях водія ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху України, зокрема п. 8.7.3 ґ.

За таких обставин, суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 щодо того, що ним Правила дорожнього руху не порушувались, а дорожньо-транспортна пригода сталася не з його вини, оскільки такі пояснення спростовуються дослідженими в ході судового розгляду справи доказами.

Дослідивши всі обставини у справі, прихожу до висновку, що порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 знаходилися у причинно-наслідковому зв`язку із подією дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у виді пошкодження транспортних засобів.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України без врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. З огляду на викладене, суддя дійшов до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, в розмірі, що передбачений санкцією ст. 124 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 , на якого накладено адміністративне стягнення, підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 124, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 340 (триста сорок) грн. 00 коп. (отримувач коштів ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300;;банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 8001; код класифікації доходів бюджету: 21081300), який підлягає сплаті не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 308 КУпАП в порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути із ОСОБА_1 , судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців.

Суддя К.В. Гашук