Справа № 357/3930/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2020 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Примаченко В. О. за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, що надійшли від батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пугачівка Жашківського району Черкаської області, громадянки України, працюючої без офіційного працевлаштування таксистом, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності не притягувалась,

на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України від 07.07.2016 р.),

В С Т А Н О В И В :

23.04.2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України від 07.07.2016 р.).

17.04.2020 року щодо ОСОБА_1 поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України від 07.07.2016 р.).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 17 квітня 2020 року в 02 год. 50 хв. в м. Біла Церква по вул. Сквирське шосе, 194 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці ока не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що водій відмовилась в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явилася, свою вину у вчиненні правопорушення не визнала та пояснила, що 17 квітня 2020 року вона керувала автомобілем ВАЗ та їхала в м. Біла Церква по вул. Сквирське шосе. Наркотичних засобів вона не вживала, а руки в неї постійно трохи тремтять. В автомобілі також їхав пасажир, якого вона не знає, так як працює таксистом. ОСОБА_1 зупинили працівники поліції, сказали, що в неї є ознаки наркотичного сп`яніння і потрібно їхати до смт. Ставище для проходження огляду на стан сп`яніння, на що вона відмовилась, так як їй було не зрозуміло і працівники поліції їй не пояснили, чому саме їхати в смт. Ставище, якщо можна пройти такий огляд в м. Біла Церква. Проти огляду в медичному закладі в м. Біла Церква ОСОБА_1 не заперечувала, а навпаки була згодна пройти його і про це говорила також при свідках. Також ОСОБА_1 не хотіла їхати в смт. Ставище, так як боялась, що автомобіль заберуть на штрафмайданчик, а робота в таксі це її єдиний заробіток. В протоколі вона написала, що вживала близько 7 днів назад, тому що так їй сказали написати поліцейські. Після зупинки поліцейські тримали ОСОБА_1 близько 2,5 годин, весь час просили поїхати в смт. Ставище. Раніше відносно неї був складений протокол за порушення правил дорожнього руху за те, що вона перетнула подвійну суцільну лінію. ОСОБА_1 вважає, що протокол складений безпідставно, так як вона не відмовлялась їхати до найближчого медичного закладу, яким є заклад в м. Біла Церква, а не в смт. Ставище.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Таким чином, справа відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП розглядається за Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1446-VIII від 07.07.2016.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України від 07.07.2016 р.) настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_1 суддя виходить з наступного.

Відповідно до п. 12 розділу № ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , 17.04.2020 року працівники поліції пропонували їй проходити медичний огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі смт. Ставище в Ставищенській ЦРЛ. Пояснення ОСОБА_1 також підтверджуються направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.04.2020 року, де зазначено, що ОСОБА_1 направляється до закладу охорони здоров`я Ставищенська ЦРЛ, незважаючи на те, що найближчим закладом охорони здоров`я є медичний заклад у м. Біла Церква КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4». Вищенаведене суперечить вимогам п. 12 розділу ІІ Інструкції.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 викладені на друкованих бланках, куди внесені ідентичні пояснення свідків, що ставить під сумнів достовірність викладених в них обставин. Крім цього, пояснення свідка ОСОБА_2 ним не підписані.

В матеріалах справи міститься відеозапис з нагрудної камери ВС01475 від 17.04.2020 р. до протоколу ДПР18 № 524693 від 17.04.2020 року, при перегляді якого видно, що на камеру було зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі в смт. Ставище. Водночас ОСОБА_1 при свідках наголошувала на тому, що вона погоджується пройти такий огляд в медичному закладі м. Біла Церква. При цьому працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 підстави її направлення не до найближчого закладу охорони здоров`я. Зазначені обставини не спростовують пояснення ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, суддя приходить до обґрунтованого висновку, що викладені в протоколі обставини вчиненого правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, протокол був складений з порушенням п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року та з порушеннями ст. 256, 266 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1376 від 06.11.2015 р.

З огляду на усі вищевказані обставини, виходячи з положень ст. 61 Конституції України, відповідно до якої, юридична відповідальність має індивідуальний характер, керуючись верховенством права та презумпцією невинуватості, закріпленої в положеннях ст. 62 Конституції України, суддя приходить до висновку, що в матеріалах відсутні докази складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України від 07.07.2016 р.).

За таких обставин, справа щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 61, 62 Конституції України, ст. ст. 221, 245, п. 1 ст. 247, 256, 266, 283, 284 КУпАП та відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України від 07.07.2016 р.),

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України від 07.07.2016 р.) закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяВ. О. Примаченко