П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" жовтня 2020 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Веремчук О. А. розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, пенсіонера, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності

по ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 257344 що склав ДОП СППП Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області ст. лейтенант поліції Лопушанський П.П. на гр. ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч.1 КУпАП, встановлено, що 08.06.2020 року близько 13:04 год. гр. ОСОБА_1 , перешкоджає гр. ОСОБА_2 , 1981 р.н., бачитись із сином 2014 р.н. та приймати участь у вихованні його сина, чим вчинив насильство в сім`ї , висловлювався нецензурними словами.

В судове засідання ОСОБА_1 прибув, вину не визнав в скоєнні правопорушення , просив закрити провадження по справі в зв`язку із відсутністю складу правопорушення, подав письмове заперечення з наступних підстав :

він жодних дій чи бездіяльності, які б могли завдати шкоди фізичному чи психічному здоров`ю ОСОБА_3 не вчиняв .

Звертає увагу Суду, що усі твердження, зазначені в протоколі не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_3 з мотивів помсти за розлучення його доньки - ОСОБА_4 , яка подала на розірвання шлюбу намагається будь - яким чином завдати шкоду доньці, пишучи абсолютні нісенітниці на усіх членів його сім`ї, маніпулює дитиною і сам чинить психологічне насильство по відношенню до доньки, його дитини та членів його сім`ї, що підтверджують документи, долучені його представником до матеріалів справи. ОСОБА_3 не проживає з ним однією сім`єю. Саме ОСОБА_3 , погрожуючи своїми зв`язками і посадою військовослужбовця, чинив тиск на працівників поліції, намагаючись примусити його доньку за допомогою різних скарг та погроз, його безпідставних викликів поліції на доньку та її рідних, тобто його дружину та його, викликаючи поліцію намагався примусити його доньку відмовитись від розлучення з ним, підтвердженням цього факту є рапорт працівника поліції ОСОБА_5 (копія долучена до матеріалів справи), а також факт апеляційного оскарження рішення Сокальського районного суду на розлучення. Працівник поліції підтвердив той факт, що ОСОБА_3 , погрожуючи своїми зв`язками намагається вплинути на працівників для досягнення його особистого результату і тиску на його доньку. Підтвердженням також є і те, що даний протокол був складений 11.06.2020 року, попри те, що ніби подія сталась 08.06.2020 року. Саме ОСОБА_3 , якому ніхто ніколи не перешкоджав бачитись з дитиною, попри те, що він примушував дитину, 2014 р. н., на камеру говорити різного роду брехню на матір і рідних, що не підтвердилась жодного разу, попри те, що його сім`я характеризується лише позитивно, намагався погрожуючи доньці забрати сина, а для того намагається зробити членів сім`ї доньки насильниками, щоб в подальшому забрати дитину.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, правопорушення полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Тобто об`єктивна сторона даного правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. Проте він жодних дій не чинив.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається із даного протоколу, незрозуміло які саме дії (бездіяльність) фізичного, психологічного чи економічного характеру він вчинив, які б перешкоджали

б ОСОБА_3 бачитись із сином та приймати участь у вихованні його сина, чим вчинив насильство в сім`ї чи підтверджували б вживання якихось нецензурних слів, а відтак могли завдати шкоду. Все це вигадки ОСОБА_3 , який використовуючи своє службове становище змусив працівників поліції безпідставно скласти даний протокол. Жодних свідків події не вказано та не зазначено, що підтверджує сказане ним. Місце події теж не вказано. Все це виключно зі слів ОСОБА_3 . Протокол складений через три дні після начебто цієї події.

Звертає увагу суду, що ОСОБА_3 часто приїздить і бачиться з сином, коли бажає, часто без попередження, порушуючи всі домовленості з донькою, яка все одно не перешкоджає йому бачитись із сином. При цьому саме ОСОБА_3 чинив психологічне насильство щодо свого сина, розказував дитині, що він його забере і довгий час дитина отримала стрес, не могла спати і боялася, що він не матиме матері

і житиме з батьком.

Також при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Проте, жодних прав чи обов`язків йому роз`яснено не було. Більше того, працівник поліції, використовуючи його правову необізнаність та те, що він є людиною похилого віку, який погано бачить і не розбирається в процедурних тонкощах змусив його написати заяву про розгляд адміністративної справи без його участі, які долучив до справи. Надалі його заяви про відкликання попередньої у відділку поліції не приймали та не реєстрували, пояснюючи це тим, що справа вже сформована і готова до відправлення в суд.

Звертає увагу Суду, що такими діями ОСОБА_3 , який не є членом його сім`ї та не проживає з ним, вже неодноразово намагався змусити доньку відновити шлюб, попри її категоричне заперечення, використовуючи навіть погрози фізичною розправою, про що було відповідне звернення в органи поліції.

Згідно ч. 2 ст. З СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а відтак у даному випадку відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173 -2 КУІІАП.

Отже, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейський Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП не дотримався вимог ст. 256 КУпАГІ.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього не може бути доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Інших доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП матеріали справи не містять.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За правилами ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, шо ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, просить суддю провадження у справі №454/1805/20 про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі п.1

ч.І ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 не є членом його сім`ї та не проживає з ним, вже неодноразово ОСОБА_3 намагався змусити його доньку відновити шлюб, попри її категоричне заперечення, використовуючи навіть погрози фізичною розправою, про що було відповідне звернення в органи поліції; як вбачається із даного протоколу, не зрозуміло які саме дії (бездіяльність) фізичного, психологічного чи економічного характеру ОСОБА_1 вчинив, які б перешкоджали б ОСОБА_3 бачитись із сином та приймати участь у вихованні його сина, чим вчинив насильство в сім`ї чи підтверджували б вживання якихось нецензурних слів, а відтак могли завдати шкоду. Жодних свідків події не вказано та не зазначено, що підтверджує сказане ОСОБА_3 про подію. Місце події теж не вказано. Всі дані в протокол внесено виключно зі слів ОСОБА_3 . Протокол складений через три дні після начебто цієї події.

Однак в ході розгляду справи встановлено, що вказане в протоколі адміністративне правопорушення вчинено 08.06.2020р., таким чином, станом на 07.10.2020р. закінчився строк накладення адміністративного стягнення на правопорушника, передбачений ст.38 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчився строк, передбачений ст.38 КУпАП.

Згідно зазначеної ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи наведене, провадження у справі слід закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП провадженням закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: О. А. Веремчук