Справа № 186/1532/20
Провадження № 3/0186/772/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

в справі про адміністративне правопорушення

03 грудня 2020 року м. Першотравенськ

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Янжула С. А.

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла від Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Першотравенська, Дніпропетровської області, працюючої продавцем магазину "Емілія", зареєстрованої по АДРЕСА_1 , притягнутої по ст.44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

14 листопада 2020 року о 14:00 годині за адресою: вул.Горького, буд.1, м.Першотравенська, Дніпропетровської області, в приміщенні магазину "Емілія", продавець вказаного магазину - ОСОБА_1 , здійснювала прийом відвідувачів, чим порушила вимоги п.п.4 п.15 постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року.

ОСОБА_1 свою вину у вказаному правопорушенні не визнала та пояснила, що вона знала про те, що було встановлено карантин "вихідного дня", зателефонувала власнику магазину, яка сказала, що їх ніхто не попереджав про заборону працювати, а тому, щоб вона виходила на роботу і працювала.

Вислухавши ОСОБА_1 , повно та всебічно дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення по ст.44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 містять: протокол про адміністративне правопорушення АПР18 №671915 від 14 листопада 2020 року, рапорт, пояснення ОСОБА_1 , в яких вона вказує, що працює продавцем магазину "Емілія". 14 листопада 2020 року о 08:00 годині вона відчинила магазин і почала працювати. Про карантин "вихідного дня" вона знала, почула про це із засобів масової інформації, але власник магазину - ОСОБА_2 сказала їй виходити і працювати в звичайному режимі, її ніхто не попереджав і не повідомляв, що не можна працювати у вихідні дні, відеозапис за 14 листопада 2020 року, згідно якого вбачається, що магазин "Емілія" по вул.Горького, м.Першотравенська, Дніпропетровської області відчинений, при працівниках поліції з вказаного магазину виходить жінка, працівники поліції питають в неї, чи купувала вона щось в цьому магазині, на що вона відповідає, що нічого не купила, а тільки роздивлялася товари у вказаному магазині, в середині магазину за прилавком перебуває продавець, особу якої встановлено, як ОСОБА_1 , яка повідомила, що про карантин "вихідного дня" знала, однак власник магазину сказала їй працювати. З відео вбачається, що асортимент товару відноситься до категорії косметичних та туалетних засобів, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, з якого вбачається, що основним видом діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (власника магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ") є роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Стаття 44-3 КУпАП не визначає конкретних правил карантину, за порушення яких настає відповідальність, проте такі правила встановлюються відповідними актами законодавства. Отже, диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акта, тому, формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, його статті, частини, пункти, вимоги яких порушені, є обов`язковою.

Зокрема, таким актом є постанова КМУ № 641 від 22 липня 2020 року Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (зі змінами та доповненнями, зокрема №1100 від 11 листопада 2020 року), яка передбачає встановлення з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 01 серпня до 31 грудня 2020 року на території України карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Пунктом 15 вказаної постанови передбачено, що додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 року до 30 листопада 2020 року забороняється: п.п.4) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень.

Закон України "Про захист населення від інфекційних хвороб" визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Аналізуючи докази по справі, дійшла висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що їх не попереджали працівники поліції про те, що у вихідні дні не можна працювати, суд не може взяти до уваги, оскільки в обов`язки працівників поліції не входить повідомляти громадян про прийняті рішення Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність - вчинення правопорушення вперше.

Обставин, що обтяжують відповідальність - не виявлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, особливу суспільну небезпеку, пов`язану з розповсюдженням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, особу ОСОБА_3 , те, що до адмінвідповідальності його притягнуто вперше, його відношення до вчиненого, яке полягає у безвідповідальному відношенні до правил карантину, всі обставини справи в їх сукупності та вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Керуючись ст.24, ст.40-1 , ст.44-3, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та накласти стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Штраф повинен бути сплачений згідно зі ст.307 КУпАП протягом 15 днів від дня вручення (отримання) постанови за справою про адміністративне правопорушення в установу банку.

Копія платіжного документу подається до суду.

Своєчасно не сплачений штраф буде примусово стягнутий із заробітної плати чи іншого заробітку, пенсії або стипендії відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП в разі несвоєчасного сплачення штрафу і виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП , витрати на облік зазначеного правопорушення. Розмір витрат визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: С. А. Янжула

Постанова набирає законної сили:_______________________

Строк пред`явлення постанови до виконання ________________________________