Дата документу 24.06.2020 Справа № 554/3121/20
Провадження № 3/554/840/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 червня 2020 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний код невідомий, інші відомості ініціатором складення протоколу не встановлені

в с т а н о в и в :

1.Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Відповідно до протоколу складеного старшим ДОП Полтавського ВП ГУ НП України в Полтавській області капітаном поліції Полтавцем О. О. «7 квітня 2020 року близько 12 год. 00 хв., порушник ОСОБА_1 в магазині «Рідне село», що по вулиці Р АДРЕСА_2 Кириченко АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 скоїв вчинив дрібну крадіжку товару на суму 54,60 грн» що, на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

2.Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 ініціатором складення протоколу кваліфіковані за ч. 1 ст. 51 КУпАП, без розкриття суті інкримінованого особі правопорушення відповідно до диспозиції цієї норми закону.

3.Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення

Порушник, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не явився, заяви про відкладення розгляду справи не подав, органами, які повинні були доставити його в суд відповідно до постанови суду про примусовий привід, не доставлений, причини чого суду не повідомлені, а отже невідомі, в зв`язку з чим суд визнав причину його неявки не поважною та розглянув справу за його відсутності.

4.Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 КУпАП відповідальність за нею наступає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. При складенні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

При складенні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один із яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності (ч. 2 ст. 254 КУпАП).

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

Судом встановлено, що Протокол про адміністративне правопорушення має суттєві недоліки у ньому, зокрема, суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у диспозиції частин першої статті 51 КУпАП, оскільки не розкрито зміст порушення, а лише констатовано факт вчинення такого порушення та зроблено посилання на норму закону, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В протоколі не зазначено яка кількість вкраденого майна та спосіб, у який це було вчинено, тобто не розкрита об`єктивна сторона правопорушення.

Крім того, не встановлено та не зазначено мету вчинення цих дій, тобто не розкрита суб`єктивна сторона правопорушення, що позбавляє суд можливості оцінювати їх як крадіжку, оскільки вона має корисний характер.

Так, об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні: 1) крадіжки (таємного викрадення чужого майна); 2) шахрайства (заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою); 3) привласнення; 4) розтрати.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується прямим умислом і корисливою метою.

Із змісту протоколу не видно, яким саме чином порушник заволодів чужим майном та з якою метою це вчинив.

Ініціатором складення протоколу констатовано про вчинення дрібної крадіжки порушником без зазначення кількості викраденого ним чужого майна.

Під час складення протоколу зазначені неповні відомості про особу порушника, які позбавляють суд можливості виклику його до суду та свідчать про не встановлення його особи, а отже і можливості перевірки його причетності до скоєння цього протиправного діяння.

Протокол оформлений неохайно, нерозбірливим почерком, який частково не прочитується, що не дає можливості суду зрозуміти його зміст, всупереч Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 6 листопада 2015 року № 1376 та без додержання вимог, які зазначені в статті 256 КУпАП, що позбавляє суд можливості приймати його до уваги як доказ по справі.

Із документів доданих до протоколу слідує, що докази вини порушника зібрані всупереч встановленому статтею 251 КУпАП порядку. Згідно з положеннями зазначеної норми закону доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Будь-яких доказів, які б у визначеному законом порядку підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення ініціатором складення протоколу не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту вчинення ним адміністративного правопорушення в протоколі є припущенням, яке на доказах не ґрунтується, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 62 Конституції України та є недопустимим.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, так як висновки ініціатора складення протоколу про його винуватість у цьому не ґрунтуються на наданих доказах, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, що виключає притягнення особи до відповідальності.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя А. Г. Савченко