П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., за участю захисника особи щодо якої складено протокол - адвоката Сочки В.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, приватного підприємця, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

03.11.2020 близько о 21.30 год. за адресою: м.Ужгород, вул.Капушанська, 3, було виявлено відчинене кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке належить ПП ОСОБА_1 , в порушення пп.5 п.15 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року та п.1 Протоколу №40 від 30.10.2020 року позачергового засідання Державної комісії з питань ТЕБ та НС, чим ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

24.11.2020 року захисником ОСОБА_1 - адвокатом Сочка В.І. до суду подано письмові заперечення по справі, вважає складений протокол безпідставним і таким, що не відтворює дійсних обставин справи, а в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Вказує, що до протоколу працівниками поліції не долучено доказів про те, що до обов`язків ОСОБА_1 належать повноваження припинити діяльність кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що вона перебуває у будь-яких відносинах із цим кафе, і її зв`язок з цим закладом жодним доказом не підтверджується. Зазначає, що підпункт 3 п.15 Постанови КМУ від 22 липня 2020 р. №641 не стосується предмету розгляду цієї справи, оскільки факт приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері культури, крім відвідувачів автоконцертів матеріалами справи не підтверджується. Захисник зазначає, що протоколом № 40 від 30 жовтня 2020 року позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій вирішено з 00 години 2 листопада 2020 року встановити «червоний рівень» епідемічної небезпеки поширення COVID-19 у Закарпатській області, зокрема м. Ужгород з обмеженнями, передбачених пунктом 15 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2, серед яких - заборона приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які проводять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування, крім: торговельної діяльності та діяльності з надання послуг громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень (підпункт 8 пункту 15 Постанови КМУ №641). Звертає увагу, що за вказані порушення відповідальність несуть суб`єкти господарювання, які здійснюють прийом відвідувачів та повідомляє, що громадянка ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання (фізичною-особою підприємцем), що підтверджується витягом з ЄДРПОУ, та не працює у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », до її повноважень не входить припинення роботи суб`єкта господарювання, а тому в розумінні ст. 44-3 КУпАП вона не є суб`єктом вказаного правопорушення. Зазначає, що вказаний факт підтверджується, зокрема, копією експлуатаційного дозволу №88000/18/37 від 10.06.2014 року, а також копією підтвердження №1240 торговельної діяльності з погодженим режимом роботи від 06.09.2014 року, які видані на об`єкт: кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » підприємцю ФОН ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 (після переіменування - АДРЕСА_3 ).

Крім того, зауважує, що працівниками поліції зафіксовано лише фізичне перебування працівника закладу у середині приміщення (які мають право знаходитесь там, зокрема, для проведення санітарного прибирання та надання послуг з адресної доставки), але не зафіксовано факт здійснення власне діяльності з обслуговування відвідувачів і в чому саме полягає правопорушення. Захисник зазначає, що як вбачається з витягу з реєстру платників єдиного податку, за вказаною адресою здійснюється надання послуги мобільного харчування, постачання готових страв споживачем за їх замовленням, без їх споживання у приміщенні (адресна доставка), що включає надання послуг промислового кейтерингу (код КВЕД 56.10, 56.21, 56.29), що не забороняється згідно з вимогами нормативних актів, на які міститься посилання у протоколі. Натомість, вищезазначені постанова та протокол містять заборону щодо приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), за винятком тих, що працюють із застосуванням адресної доставки замовлень. На підставі наведеного просить провадження по справі про адміністративне правопорушення у відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Сочка В.І. підтримав подані письмові заперечення та просив провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.

Так, згідно вимог ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суть правопорушення викладається у відповідності до диспозиції тієї частини статті або статті, за якою складається протокол.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Згідно диспозиції ст.44-3 КУпАП визначено, що підставою для притягнення осіб до адміністративної відповідальності є: порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАБ №000083 від 04.11.2020 року зазначено, що ОСОБА_1 є власником закладу «Колібрі», разом з тим до матеріалів справи не долучено доказів на підтвердження зазначеної обставини, та що в коло її посадових обов`язків входить припинення роботи ресторану.

При цьому, на суд не покладається обов`язок самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, а лише констатують такий факт, що не знаходить свого обґрунтованого підтвердження у наявних матеріалах справи.

Крім того, керуючись висновками Європейського суду з прав людини, викладеними у рішеннях «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) і «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) також звертає увагу органу поліції, який готував адміністративний матеріал, на те, що суд при розгляді справ про адміністративні правопорушення не може відредагувати сформульовану поліцейським у протоколі фабулу адміністративного правопорушення, а також самостійно відшукати докази винуватості, оскільки це суперечитиме принципу рівності сторін і порушить право на захист особи, яка притягається до відповідальності.

За таких обставин, неповнота відомостей у протоколі унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому, без усунення зазначених недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно абзацу 5 ст.26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року визнано правильною практику тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що направлені до суду матеріали не містять відомостей, які необхідні для повного та об`єктивного розгляду і вирішення справи, приходжу до висновку про необхідність направлення зазначених матеріалів для доопрацювання.

Керуючись ст. ст. 245, 256, 269, 278 КУпАП, суддя,-

постановив:

Матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути Ужгородському відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, - для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило