Справа № 946/9214/19
Провадження № 3/946/87/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 січня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі судді Яковенка І.І., розглянув справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, працюючого слідчим слідчого відділу Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за п. 6 ч. 1 ст. 2122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

Слідчому слідчого відділу Ізмаїльського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області (далі Ізмаїльський ВП) Шевчуку М.С. відповідно до розпорядження УСБ Ураїни в Одеській області № 130-д від 03.12.2013 р., було оформлено допуск та наданий доступ до державної таємниці за формою 2, до інформації, яка має ступінь секретності «Цілком таємно».

В період з 16 травня по 28 листопада 2019 року ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» (далі Закон) та п.п. 116, 262, 363 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 р. № 939 (далі Порядок № 939), не вносив до внутрішнього опису робочої спецвалізи № 44/55 матеріальні носії секретної інформації, які знаходились у зазначеній спецвалізі, яка, крім того, не була опечатана особистою номерною металевою печаткою.

Своєю бездіяльностю ОСОБА_1 порушив законодавство про державну таємницю, а саме не вживав заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечував контролю за охороною державної таємниці, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 2122 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать відповідні його розписки про отримання судової повістки про виклик до суду. Звернувся із заявою, якою просив розглянути справу у його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки є дані про своєчасне сповіщення притягуваного ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Вина ОСОБА_1 у порушенні законодавства про державну таємницю, а саме у невжитті заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та у незабезпеченні контролю за охороною державної таємниці повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення слідчий СВ Ізмаїльського ВП Шевчук М.С. порушив вимоги ст. 28 Закону та п. п. 116, 262 та 363 Порядку № 939, чим створено передумови (загрози) до витоку секретної інформації в Ізмаїльському ВП, а саме при перевірці було встановлено, що до внутрішнього опису № 2 дск не внесені матеріальні носії секретної інформації, які знаходились у зазначеній спецвалізі. Крім того, спецваліза, за яку відповідальний ОСОБА_1 , взагалі не була опечатана особистою номерною металевою печаткою відповідальної особи, тобто створено умови для безконтрольного доступу до вмісту цієї спецвалізи та отримання доступу до МНСІ працівниками Ізмаїльського ВП, робота яких не пов`язана з веденням зазначеної справи.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються даними витягу з акту перевірки стану охорони державної таємниці у Ізмаїльському ВП від 28.11.2019 р. № 65/11-10092дск (а.с. 6 9).

Наявність у притягуваного ОСОБА_1 відповідних обов`язків дотримуватися вимог законодавства про державну таємницю підтверджується даними копій документів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення: витягу з наказу начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1417 о/с від 15.11.2016 р. (а.с. 13), функціональних обов`язків слідчого СВ Ізмаїльського ВП лейтенанта поліції ОСОБА_1 , затверджених начальником Ізмаїльського ВП 04.01.2019 р. (а.с. 14 16), даних про наданий доступ до інформації з грифом секретності «Цілком таємно» (а.с. 17), зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці (а.с. 18), витягу з наказу начальника Ізмаїльського ВП від 25.11.2016 р. (а.с. 19), витягу з Порядку № 939.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 2122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 2122 КУпАП, у виді штрафу в розмірі, передбаченому для накладення на посадових осіб, оскільки ОСОБА_1 вчинив правопорушення, пов`язане з виконанням ним посадових обов`язків слідчого слідчого відділу Ізмаїльського ВП.

В силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2020 року, що складає 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 2122 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І. Яковенко