Справа № 766/6980/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рєпін К.К., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, ідентифікаційний код не встановлено, не працевлаштована, проживає за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

Згідно протоколу, 20.04.2020 року о 02:00 год., в м. Херсоні по вул. Кедровського, 6, водій ОСОБА_1 , керувала т/з Mercedes д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому порядку, водій відмовилась, у присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином.

У судовому засіданні захисник Дроб`язко А.В.- адвокат Кравцов С.І. заперечував проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що 20.04.2020 року о 02:00 год., в м. Херсоні по вул. Кедровського, 6, водій ОСОБА_1 , керувала т/з Mercedes д/н НОМЕР_1 , була зупинена працівниками поліції, останніми їй було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, на що вона відмовилась, проте їй не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні документи, які були досліджені у судовому засіданні:

- направлення водія ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких ОСОБА_1 відмовилась пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці, а також відмовилась проїхати для огляду на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі;

- відеофайл з нагрудного відеореєстратора поліцейського;

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Із наданих поліцейським відеофайлів видно, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера "Драгер" відмовилась, проте не видно, щоб поліцейські пропонували їй проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а вона від такої пропозиції відмовилась.

З метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи судом вжито вичерпних заходів для забезпечення явки та допиту у судовому засіданні свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проте зазначені особи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, а нормами КУпАП примусовий привід свідка не передбачений.

Таким чином, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підтверджені усними поясненнями цих свідків під час судового розгляду, а тому на думку суду з урахуванням того, що іншими матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 поліцейські пропонували проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а вона від такої пропозиції відмовилась,не можуть бути визнані допустимим доказом.

Отже, дослідженням матеріалів справи встановлено, що вони не містять беззаперечних доказів на підтвердження викладених у складеному стосовно ОСОБА_1 протоколі обставин.

Інших доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 було порушено вимоги п. 2.5 ПДР України, матеріали справи не містять і під час судового розгляду, в тому числі, як було зазначено вище, шляхом допиту свідків, здобуто не було.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст.6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме того, що вона відмовилась у встановленому порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 251-252, 280, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

СуддяРєпін К.К.