Справа №461/632/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Фролова Л.Д., з участю представника Галицької митниці Держмитслужби Бедрія М.Б., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали, які надійшли з Галицької митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Київська обл., місце роботи - тимчасово непрацюючий, посада або рід занять - тимчасово непрацюючий, місце проживання - АДРЕСА_1 Закордонний паспорт НОМЕР_1 від 10.05.2011 р. виданий 1810,

за порушення митних правил за ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

03.01.2020 року о 01:09 в зону митного контролю по окремій смузі руху «червоний коридор» пункту пропуску «Рава-Руська Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби заїхав автобус «VAN HOOL» реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , яким гр. України ОСОБА_1 слідував з України до Республіки Польща в якості пасажира. Під час проходження митного контролю та митного оформлення вищезазначеного транспортного засобу та спрацювання системи аналізу та управління ризиками, встановлено, що 08.01.2015 гр. ОСОБА_1 ввіз з метою особистого користування на митну територію України у митному режимі «Транзит», смугою руху «зелений коридор» через Відділ митного оформлення № 3 митного поста „Краковець Львівської митниці: автомобіль марки «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_4 (постійно зареєстрований в Чеській Республіці) VIN: VF1KC0EAF19497725. Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» цей транспортний засіб, з митної території України станом на 03.01.2020 року, громадянином України ОСОБА_1 не вивозився та у інший митний режим ніж «Транзит» поміщений не був. Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст. 460 МК України, а також документально підтверджуючого повідомлення найближчого митного органу про вищезазначені обставини, у відповідності до ст. 192 МК України, громадянин України ОСОБА_1 до митного контролю не надав.

Таким чином, гр. України ОСОБА_1 не доставив транспортний засіб до митного органу призначення, перевищив встановлений митним кодексом України строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення більше ніж на тридцять діб.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України.

ОСОБА_1 до суду не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник Галицької митниці Держмитслужби в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, яке йому інкриміноване. До останнього слід застосувати стягнення, передбачене санкцією ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України.

Заслухавши представника митного органу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч. 1 ст. 486 МК України).

Частиною 6 ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що громадянам дозволяється поміщувати у митний режим транзиту транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

Відповідно до глави 55 р. ХІІ МК України, поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України(письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).

Пунктом 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, встановлено, що термін «товар» вживається в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Таким чином «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки є рухомою річчю.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України (ст. 90 та 93 МК України).

У відповідності до ст. 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці п`ять діб.

Частиною 2 ст. 95 МК України встановлено, що до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України.

Доказів того, що ОСОБА_1 у порядку визначеному ст. 192 МК України та розділом VIII Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, зверталася до найближчого органу доходів і зборів до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту в ході розгляду справи не здобуто.

Одночасно, обставин, передбачених ст. 460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст. 470 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною перевищення встановленого Митним кодексом України строку доставки транспортного засобу особистого користування.

З огляду на наведене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, а саме останній перевищив встановлений митним кодексом України строк доставки транспортного засобу особистого користування, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення, терміном більше ніж на тридцять діб, що підтверджується протоколом про порушення митних правил № 0018/20900/20 від 03 січня 2020 року; витягом з АСМО «Інспектор», доповідною запискою державного інспектора митного оформлення, копією контрольного талону.

Таким чином, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України доведена повністю.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, яка раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувалася, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи даних про доходи порушника та можливість виконати нею покарання у виді штрафу, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, тобто в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

У відповідності до ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 458,459,461,470,486,527,528МК України

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_4 (постійно зареєстрований в Чеській Республіці) VIN: VF1KC0EAF19497725.

ОСОБА_1 в користь держави в особі Державної судової адміністрації України 420,40 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Д. Фролова