Деражнянський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Ягодіної Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Ставнічук Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву судді Летичівського районного суду Хмельницької області Лазаренка Анатолія Володимировича про самовідвід,-

в с т а н о в и в:

07 липня 2020 року до Деражнянського районного суду згідно постанови Хмельницького апеляційного суду від 25 червня 2020 року надійшла заява судді Летичівського районного суду Хмельницької області Лазаренка А.В. про самовідвід по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи самовідвід, суддя Лазаренко А.В. вказав, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , яка з 25 квітня 2015 року по даний час працює на посаді помічника голови Летичівського районного суду, у зв`язку з чим є безпосередньо йому підпорядкованою, а тому наведена обставина є такою, що викликає сумнів у його неупередженості як судді.

В судове засідання суддя Лазаренко А.В. не з`явився, хоча про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Інші учасники процесу в судове засідання також не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

За таких обставин суд вважає за можливе проводити розгляд заяви за відсутності учасників процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

При розгляді даної заяви судом приймається до уваги те, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить процесуальних норм, які б регламентували порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, а також спеціальних норм, які б регламентували порядок подання та розгляду заяви про відвід (самовідвід).

Разом із цим враховується, що згідно із ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Україна ратифікувала вказану Конвенцію 17 липня 1977 року, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно практики Європейського суду з прав людини деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції.

Враховуючи наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання права на відвід, а також порядку подання та розгляду заяви про відвід (самовідвід), приходжу до висновку, що в даному випадку є доцільним застосувати аналогію процесуального закону і розглянути дану заяву про самовідвід за правилами, закріпленими в КПК України.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Зокрема, відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених, зокрема ст. 75 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Як встановлено судом, 16 червня 2020 року до Летичівського районного суду Хмельницької області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП (справа №127/10694/20).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим по справі визначено суддю Лазаренка А.В., який є головою цього суду.

16 червня 2020 року суддя Лазаренко А.В. заявив самовідвід, вказуючи на наявність обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості як судді.

З`ясовуючи обґрунтованість доводів судді Лазаренка А.В., наведених у заяві про самовідвід, судом встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності у справі №127/10694/20 - ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 .

Остання з 25 квітня 2015 року по даний час працює на посаді помічника голови Летичівського районного суду, що підтверджується наказом керівника апарату суду №12/02-05 від 29 травня 2015 року, копія якого наявна в матеріалах спарви.

З огляду на наведене, суд вважає, що наведені суддею Лазаренком А.В. у заяві підстави для самовідводу є обґрунтованими і такими, що можуть викликати сумнів у його неупередженості, оскільки ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді помічника голови суду, безпосередньо підпорядкована ОСОБА_3 , який є головуючим у даній справі, у зв`язку з чим заява останнього про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 75, 81 КПК України, ст. 246 КУпАП, суд, -

постановив:

Задоволити заяву судді Летичівського районного суду Хмельницької області Лазаренка Анатолія Володимировича про самовідвід у справі справа №127/10694/20 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Деражнянського районного суду Хмельницької області Т. В. Ягодіна