Справа № 461/1930/20 Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д.
Провадження № 33/811/672/20 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., з участю захисника Завади Т.Р. та представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 16 квітня 2020 року,

встановив:

цією постановою,

ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), 260N Harvard Ave Villa Park II 60181 USA/США,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 30743 грн. 55 коп. та конфіскації в дохід держави товару, вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил № 0165/20900/20 від 16 січня 2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати за зберігання вилучених товарів на складі митниці у розмірі 26 грн. 97 коп.

Згідно постанови судді, 16 січня 2020 року в зоні митного контролю ММПО СП «Росан» митного поста «Львів-поштовий» Галицької митниці Держмитслужби, під час митного огляду міжнародного поштового відправлення - посилки № CV350681653CA, яка надійшла із США по депеші № 1637L/2, відправником якої, згідно митної декларації форми CN23 № CV350681653CA, є ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ), що проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , отримувачем - ОСОБА_5 , який проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_2 , були виявлені незадекларовані мобільні телефони: BlackBerry Model:100-2, НОМЕР_1 , Space Blue, IMEI: НОМЕР_2 , без ознак користування в заводській упаковці; BlackBerry Model: 100-2, НОМЕР_1 , Space Blue, IMEI: НОМЕР_3 , новий в заводській упаковці; BlackBerry Model:100-2, НОМЕР_1 , Space Blue, IMEI: НОМЕР_4 , новий в заводській упаковці. Мобільні телефони знаходилися без ознак приховування. Згідно митної декларації форми CN23 №CV350681653CA, ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) заявив, що у вказаній посилці пересилає «Господарчі товари» у кількості 2 шт. Загальна вартість предметів правопорушення, згідно висновку № -0093 від 25 лютого 2020 року, складеного Львівським відділом з питань експертиз та досліджень, становить 30743,55 грн.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ст.472 МК України.

На дану постанову судді захисник Завада Т.Р., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 пересилалися не нові мобільні телефони, а пошкоджені. Їх сукупна вартість становить 99.00 доларів США, що не перевищує законодавчо встановленої норми для обов`язкового декларування товару.

Вважає, що висновок експертизи щодо вартості вилученого товару не може бути прийнятий судом як належний та допустимий доказ, оскільки у документі зазначено, що експертом встановлена вартість мобільних телефонів як нових, тобто без ознак використання та пошкодження. Натомість, відповідно до квитанції про вартість (INVOICE), такі телефони є пошкодженими водою внаслідок затоплення, саме тому їх вартість значною мірою зменшена.

Звертає увагу апеляційного суду на те, що постанова про взяття проб і зразків від 21.01.2020 суперечить вимогам ч.2 ст.356 МК України, оскільки була винесена не керівником митного органу чи його заступником, а тому відібрання зразків товарів на підставі відповідного протоколу є протиправним.

Крім того, не погоджується з висновками суду про те, що вина особи підтверджується даними, які містяться у протоколі, оскільки у такому зазначено, що ОСОБА_1 вчинив дії, направлені на переміщенні через митний кордон України ноутбуку. Проте, жодних дій, направлених на переміщення через митний кордон України ноутбуку, ОСОБА_1 не вживав.

Враховуючи наведене, в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, оскільки сукупна вартість товару не перевищувала еквівалент 150 Євро, що свідчить про відсутність обов`язку здійснювати письмове декларування такого товару.

Заслухавши пояснення захисника Завади Т.Р. на підтримання доводів апеляційної скарги, думку представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О., який заперечив апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення №461/1930/20, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно з ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до вимог ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

З врахуванням вивчених матеріалів справи, перевірених доводів апеляційної скарги, вбачається, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не дотримано вказаних вимог закону, не перевірено об`єктивність та повноту провадження у справі, а його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ст.472 МК України є неправильним, оскільки здійснений без повного аналізу матеріалів справи, внаслідок чого неможливо зробити висновок про його винуватість у порушенні вказаних митних правил.

Суд, розглянувши справу, у постанові вдався до формального викладення фабули правопорушення, яке вказано у протоколі про порушення митних правил та переліку матеріалів справи, як доказ вини ОСОБА_1

Згідно з протоколом про порушення митних правил №0165/20900/20 від 16.01.2020 та постановою судді, ОСОБА_1 , пересилаючи міжнародне поштове відправлення - посилку № CV350681653CA, яка надійшла із США по депеші № 1637L/2, вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України мобільних телефонів, шляхом недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню в митній декларації форми CN23, що підтверджується висновком Львівського відділу з питань експертиз та досліджень № -0093 від 25 лютого 2020 року, відповідно до якого вартість предметів правопорушення становить 30743,55 грн.

Без належної оцінки цих документів та з`ясування зазначеної в них інформації, суд взяв до уваги такі.

При цьому, в матеріалах справи знаходяться документи, які були долучені захисником до матеріалів справи і, як вбачається із постанови суду, не взяті до уваги належним чином судом першої інстанції, а саме рахунок-фактура від 10 травня 2019 року від компанії SAP TRANSPORT INC з перекладом на українську мову (а.с.31-32), які свідчать про те, що ОСОБА_1 сплачено за три мобільні телефони BlackBerry при купівлі суму 99.00 доларів США, які, відповідно до цього ж документа, були пошкоджені водою.

На переконання апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, не є обґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно п.5 ч.1 ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

В силу ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, серед яких, зокрема, є: рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Однак поза увагою суду залишився той факт, що вартість товару становить 99.00 доларів США, оскільки такий був пошкоджений водою, що підтверджується долученим до матеріалів справи рахунком-фактурою від 10 травня 2019 року від компанії SAP TRANSPORT INC з перекладом на українську мову (а.с.31-32).

Вказані обставини спростовують висновки Галицької митниці Держмитслужби про те, що загальна вартість предметів правопорушення, згідно висновку № -0093 від 25 лютого 2020 року, складеного Львівським відділом з питань експертиз та досліджень, становить 30743,55 грн., оскільки у такому зазначено, що експертом встановлена вартість мобільних телефонів як нових, тобто без ознак використання та пошкодження, що суперечить фактичним обставинам даної справи.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.374 МК України, товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 150 євро, що переміщуються (пересилаються) на митну територію України на адресу одного одержувача в одній депеші від одного відправника у міжнародних поштових відправленнях, на адресу одного одержувача в одному вантажі експрес-перевізника від одного відправника у міжнародних експрес-відправленнях, а також товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 150 євро, що переміщуються у несупроводжуваному багажі, підлягають усному декларуванню на підставі товаросупровідних документів та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

За вказаних обставин неможливо однозначно ствердити про наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що постанова про взяття проб і зразків від 21.01.2020 суперечить вимогам ч.2 ст.356 МК України, оскільки була винесена не керівником митного органу чи його заступником.

Щодо покликань апелянта на помилкове зазначення у одному з абзаців протоколу про порушення митних правил ноутбука як предмета правопорушення, то такі апеляційний суд до уваги не бере, оскільки з тексту протоколу про порушення митних правил №0165/20900/20 від 16.01.2020 вбачається, що мова йде про три мобільні телефони BlackBerry.

Аналізуючи викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що уповноваженою на складання протоколу особою Галицької митниці Держмитслужби при оформленні матеріалів про порушення митних правил та судом першої інстанції при прийнятті рішення не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Для встановлення істини у справі належна перевірка матеріалів органом митниці проведена не була, що залишено поза увагою судом першої інстанції.

Відтак апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для проведення декларування відповідно до ч.6 ст.374 МК України, оскільки вартість товару, який пересилався міжнародним поштовим відправленням ОСОБА_1 , не перевищує законодавчо встановленої норми для обов`язкового декларування товару.

Таким чином, апеляційна скарга містить обґрунтовані правові підстави для скасування постанови суду, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ст.472 МК України не доведена.

Отже, постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 16 квітня 2020 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.472 МК України слід скасувати, а провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.531 МК України необхідно закрити, у зв`язку з відсутністю в діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Згідно з ч.3 ст.528 МК України, у разі якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, або адміністративне стягнення за порушення митних правил буде змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представникові. Якщо конфісковані товари, транспортні засоби неможливо повернути в натурі, повертається їхня вартість за вирахуванням сум належних митних платежів за ставками, що діяли на день конфіскації. Повернення грошових коштів, зазначених у цій частині, здійснюється органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, з державного бюджету.

Відтак вилучений, згідно з протоколом про порушення митних правил №0165/20900/20 від 16 січня 2020 року, товар необхідно повернути ОСОБА_1 без стягнення витрат за зберігання.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, ч.3 ст.528, п.1 ч.1 ст.531 МК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Завади Тараса Романовича в інтересах ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 16 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.531 МК України у зв`язку з відсутністю в його діях ознак порушення митних правил.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0165/20900/20 від 16 січня 2020 року товар повернути ОСОБА_1 , без стягнення витрат за зберігання.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В. Ревер