Справа № 365/11/20 Номер провадження: 3/365/13/20
ПОСТАНОВА

іменем України

29.01.2020 смт. Зурівка Київської області

Суддя Згурівського районного суду Київської області Денисенко Н.О.,

розглянувши в залі судового засідання справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Головного управління ДПС України у Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , працездатної, працюючої в ТОВ Прушиньскі на посаді головного бухгалтера, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 27 грудня 2019 року № 1 значиться, що 27 грудня 2019 року о 12 годині 15 хвилин під час проведення планової документальної перевірки по АДРЕСА_2 Чкалова АДРЕСА_3 було встановлено, що ОСОБА_2 вчинила порушення п.п. 39.1.1 п. 39.1 ст. 39, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, внаслідок чого ТОВ Прушиньскі завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податок на прибуток підприємства у 2015 році на суму 27348797 грн та занижено податок на прибуток підприємства у 2016-2017 роках на загальну суму 1390167 грн, зокрема, за 2016 рік на 36591 грн та за 2017 рік на 1028576 грн.

До протоколу додано копію витягу із акта про результати перевірки з питань дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» ТОВ Прушиньскі від 27 грудня 2019 року № 362/10-36-05-04/32925902.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

У судове засідання, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, направила клопотання про розгляд справи за її відсутності, вину у вчиненому не визнає.

Виходячи із зазначених вище правових норм, вбачається за можливе провести розгляд справи у відсутність прокурора та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилається на відсутність складу та події правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та просить закрити провадження у справі із наступних підстав.

Зазначає, що підставою для складення протоколу став акт ГУ ДПС у Київській області від 27 грудня 2019 року № 362/10-36-05-04/32925902, відповідно до якого встановлено невідповідність умов контрольованих операцій ТОВ Прушиньскі принципу «витягнутої руки», що, на думку контролюючого органу, призвело до заниження обсягу оподатковуваного прибутку та неправильного визначення розміру податкових зобов`язань.

ТОВ Прушиньскі не погодилося із зазначеним актом. Викладені у ньому висновки вважає помилковими та неправомірними, тому 24.01.2020 подало до ГУ ДПС у Київській області заперечення на акт (копію заперечень додає). Адміністративне оскарження акта триває.

Навіть у випадку відмови у задоволенні заперечення та складення податкового повідомлення-рішення ТОВ Прушиньскі має право оскаржити таке повідомлення до суду відповідно до ст. 56 ПК України.

Отже висновки, викладені в акті, не є остаточними та не можуть слугувати підставою для притягнення її до відповідальності. Її вина як і сам факт правопорушення не встановлені. Податкове повідомлення-рішення на теперішній час їй не було вручено.

Зазначене узгоджується із усталеною практикою Верховного Суду, зокрема Касаційний адміністративний суд Верховного Суду у постанові від 17.07.2019 у справі № 814/2124/14 встановив: «Висновки, викладені у вказаних довідках чи актах, є відображенням дій податкових інспекторів та не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків».

Будь-які інші докази її вини, крім висновків, що містить акт, відсутні.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП, ґрунтуватися на встановлених в ході судового розгляду обставинах та достатніх і беззаперечних доказах, оцінка яких проводиться в порядку ст. 252 КУпАП шляхом всебічного, повного і об?єктивного їх дослідження як окремо, так і в сукупності з іншими обставинами.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

На підставі викладеного вище вбачається, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті та унеможливлює винесення постанови про визнання особи винною.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Обов`язок по збиранню доказів покладається на особу (органи), які складають протокол про адміністративне правопорушення і оформляють відповідний матеріал. Суд лише оцінює докази з точки зору їх достатності, достовірності, допустимості і належності.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП керівники та інші посадові особи підприємств, установ, організацій притягаються до адміністративної відповідальності за відсутність податкового обліку, порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи з наступних підстав.

З протоколу про адміністративне правопорушення неможливо зробити висновок про об?єктивну сторону правопорушення, а в матеріалах справи наявний лише акт перевірки, на підставі якого і було складено цей протокол. Будь-яких інших доказів про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, Головне управління ДПС у Київській області, не надало.

Відповідно п. 56.1 п. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.2. п. 56 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що таким правом скористалось ТОВ «Прушиньскі», звернувшись у визначені законом строки із запереченнями на акт перевірки від 27.12.2019 до Головного управління ДПС у Київській області від 24.01.2020, що підтверджується відбитком реєстраційного штампу цієї установи про їх отримання.

Акт перевірки від 27.12.2019 став підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення від 27.12.2019 № 1 щодо ОСОБА_2 .

Таким чином на час розгляду справи інформація про винесене Головним управлінням ДПС у Київській області рішення з приводу заперечень ТОВ «Прушиньскі» на акт та складення податкового повідомлення-рішення відсутні.

Враховуючи наведене, на теперішній час не встановлено, чи порушила головний бухгалтер ТОВ «Прушиньскі» ОСОБА_2 вимоги чинного законодавства, зазначені в акті перевірки від 27.12.2019 та у протоколі про адміністративне правопорушення від 27.12.2019.

Тобто грошові зобов`язання, визначені контролюючим органом, є неузгодженими, а висновки про порушення податкового законодавства, викладені в акті перевірки, є лише однобічною думкою контролюючого органу, наявність чи відсутність порушень податкового законодавства зможе встановити у своєму рішенні суд, до якого має намір звернутися ТОВ «Прушиньскі» у разі незадоволення його заперечень на акт.

З диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП вбачається, що вона носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих незаконних діянь, які врегульовані законодавством України.

Таким чином натепер не встановлено, чи було допущено головним бухгалтером ТОВ «Прушиньскі» порушення п.п. 39.1.1 п. 39.1 ст. 39, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, внаслідок чого ТОВ Прушиньскі завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податок на прибуток підприємства у 2015 році на суму 27348797 грн та занижено податок на прибуток підприємства у 2016-2017 роках на загальну суму 1390167 грн, зокрема, за 2016 рік на 36591 грн та за 2017 рік на 1028576 грн, оскільки відповідно до вимог ст. 56 ПК України грошове зобов?язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили, а тому твердження податкового органу, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть слугувати беззаперечним доказом вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

У цьому випадку в діях ОСОБА_2 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у тому розумінні, як викладено в протоколі про адміністративне правопорушення від 27 грудня 2019 року № 1.

Касаційний адміністративний суд Верховного Суду у постанові від 17.07.2019 у справі № 814/2124/14 висловив позицію про те, що висновки, викладені у вказаних довідках чи актах, є відображенням дій податкових інспекторів та не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків.

Дослідивши письмові докази у справі, вбачається за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскількиобставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а відтак протокол є таким, що не ґрунтується на належних доказах.

Вбачається за необхідне також зауважити, що протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Із копії паспорта, наданої ОСОБА_2 , вбачається, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного і керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Головного управління ДПС України у Київській області щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення? закрити.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Н.О. Денисенко