Справа № 741/340/20 Головуючий у 1 інстанції Киреєв О. В.
Провадження № 33/4823/244/20
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 21 травня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 420 грн. 40 коп.

Як встановив суд, ОСОБА_1 08 березня 2020 року близько 00 год. 35 хв. в м. Носівка, Чернігівської області, по вул. Мринський Шлях, керував транспортним засобом, автомобілем марки «ВАЗ-2103»д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9. «а» ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду, та закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження своїх вимог вказує, що суд першої інстанції підійшов до розгляду справи формально, оскільки здійснив розгляд справи без його участі, не зважаючи на поважні причини його відсутності, а саме у зв`язку з хворобою під час запровадження карантинних заходів чим порушив його права на захист, передбачені ст. 268 КУпАП. Вказує, що згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на участь у суді є складовою права на справедливий судовий розгляд.

Крім того, просить поновити йому пропущений строк на оскарження постанови суду першої інстанції, в зв`язку з тим, що присутнім в судовому засіданні він не був, а тому отримав копію не вчасно, в зв`язку з чим ним і були пропущені строки на подачу апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Явка апелянта на засідання суду апеляційної інстанції є необов`язковою.

Будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив в зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд прийшов до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів під час розгляду справи про адміністративне правопорушення виконав вимоги ст. 280 КУпАП, повно з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не зважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , вона підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №043171 від 08 березня 2020 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів, відповідно до якого ОСОБА_1 08 березня 2020 року близько 00 год. 35 хв. в м. Носівка, Чернігівської області, по вул. Мринський Шлях, керував транспортним засобом, автомобілем марки «ВАЗ-2103»д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер» алкотест 6810, результат якого становив 2.41 проміле, чим порушив п. 2.9. «а» ПДР України (а.с. 3);

- власноручним записом ОСОБА_1 , який міститься у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, особа правопорушник зазначив, що «порушив» правила дорожнього руху, що свідчить про те, що останній погодився з даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та засвідчив його своїм власноручним підписом;

- даними, що містяться у роздруківці приладу «Драгер», відповідно до яких ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, та показник якого становив 2, 41 проміле (а.с. 2);

-відомостями, що містяться в письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутні під час продуття приладу «Драгер» ОСОБА_1 , відповідно до яких, особа правопорушник продув прилад « Драгер», результат якого становив 2,41 проміле. Від проходження освідування в медичному закладі у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився (а.с. 4,5);

- інформацією з рапорту начальника СРПП №3 Носівського ВП, відповідно до якої патрулем поліції було зупинено автомобіль «ВАЗ-2103», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та складено на останнього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 6).

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву з приводу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, є таким, що не знайшло свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження і в суді першої інстанції.

Така позиція автора апеляційної скарги розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна позиція, направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Висловлюючи прохання про скасування постанови суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, виходила з того, що під час розгляду справи в місцевому суді були порушені його права на захист, в зв`язку з розглядом справи без безпосередньої участі, однак таке твердження не знайшло свого обґрунтування.

Так, відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в ній наявні судові повістки, які належним чином були вручені особі правопорушнику, та від якого неодноразово подавалися до суду першої інстанції заяви щодо неможливості його явки в судове засідання та відкладення розгляду справи, проте, висловлене в них прохання, жодного разу не було підтверджене належними доказами.

Виходячи з вищенаведеного, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції виходячи з достатніх підстав, дійшов обґрунтованого висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , виходячи з норм закону щодо розгляду справи в обмежені строки, які передбачені ст. 277 КУпАП.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Крім того, апеляційним судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України", сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Права, які на думку особи, що притягується до адміністративної відповідальності були порушені під час розгляду справи в суді першої інстанції, зокрема, надання пояснень, долучення до матеріалів справи інших доказів, та інше, були повністю поновлені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, та, ОСОБА_1 мав можливість реалізувати під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, проте зазначеними правами не скористався, оскільки в судове засідання апеляційного суду не з`явився, не повідомивши про причини своєї неявки.

Таким чином, порушень закону, що тягнуть скасування постанови суду, як про це просив апелянт у своїй апеляційній скарзі, при апеляційному розгляді справи не було встановлено.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, оскільки правопорушення на транспорті характеризуються підвищеною небезпекою, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст.ст. 245, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Носівського районного суду Чернігівської області від 21 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 21 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач