Справа № 461/4663/20 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 33/811/1637/20 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника-адвоката Кулеби Володимира Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кулеби Володимира Миколайовича, на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення 340,00 грн. штрафу.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ДСА України 420,40 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 03.06.2020 року о 17 год. 15 хв. на автомобільній дорозі Львів Червоноград АДР15 с. Сілець Сокальського р-ну Львівської обл. 130км + 400 м. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Opel Insignia НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, адвокат Кулеба В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 14 липня 2020 року, скасувати дану постанову та провадження у справі за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник покликається на те, що з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 не погоджується, оскільки він не вчиняв даного адміністративного правопорушення, в працівники поліції, а в подальшому суд помилково, не розібравшись в ситуації визнали його не потерпілим, а винним.

Зазначає, що ОСОБА_1 свої пояснення дані під час складання протоколу про адміністративне правопорушення підтримує в повному обсязі і вважає,що він не порушував жодних ПДР.

Наголошує, що учасниками ДТП було три автомобілі, зокрема автомобілі марки Peugeot 308 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та Opel Insignia НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Зазначає, що в своїх поясненнях ОСОБА_1 вказував, що першим по напрямку руху їхав автомобіль марки Peugeot 308 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , за ним автомобіль марки Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 і після нього автомобіль марки Opel Insignia НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Апелянт вказує, що ДТП сталось у зв`язку із тим, що водій ОСОБА_2 безпідставно застосувала екстрене гальмування, у зв`язку із чим водій ОСОБА_3 допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля в задню частину автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 побачивши попереду нього ДТП застосував екстрене гальмування, однак у зв`язку із тим, що зупинка автомобіля попереду нього була раптова він допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля із задньою частиною автомобіля під керуванням ОСОБА_3 . Після ДТП ОСОБА_3 покинув місце ДТП та з`їхав на узбіччя.

На думку апелянта, саме водій ОСОБА_2 є винною у вчиненні ДТП, оскільки допустила порушення пп. «г» п.12.9 ПДР, відповідно до якого водієві забороняється різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти ДТП), у зв`язку із чим і сталась описана ДТП, попереду ОСОБА_2 не було жодних перешкод та загроз виникнення ДТП, про що ОСОБА_1 вказував в своїх поясненнях, а його слова може підтвердити ОСОБА_3 .

Звертає увагу, що ОСОБА_1 рухався з допустимою на даній ділянці дороги швидкістю приблизно 50 км/год, та коли побачив попереду нього ДТП застосував екстрене гальмування, однак зіткнення уникнути не зміг оскільки, автомобіль що рухався попереду нього зупинився не від гальмування, а від зіткнення з автомобілем попереду нього.

Вказує, що ОСОБА_1 не мав можливості уникнути ДТП, а тому вбачає, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування пропуску строку апеляційного оскарження вказує, що оскаржуване рішення було постановлено без участі ОСОБА_1 та копії постанови йому вручена не була. Зазначає, що за адресою АДРЕСА_1 , він не проживає, а лише зареєстрований, відтак чий підпис стоїть на рекомендованих повідомленнях йому не відомо, та він не отримував жодних повідомлень та копій рішень судів. З матеріалами справи та повним текстом рішення ознайомився лише 23.10.2020 року. Крім цього наголошує, що працівники поліції вказали в протоколі, що розгляд справи відбудеться в Шевченківському районному суді м. Львова, та саме в цьому суді він цікавився станом розгляду справи відносно нього, проте йому повідомляли що жодних матеріалів про вчинення ним адміністративних правопорушень не надходило.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Кулебу В.М. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею наступає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, така підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею першої інстанції доказів, яким надано належну оцінку.

Так, висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами у справі: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №163446 від 03.06.2020 року (а.с.1); схемою місця ДТП (а.с.2); письмовими поясненнями потерпілого (а.с.4).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР БР №163446 від 03.06.2020 року у вину ОСОБА_1 поставлено те, що 03.06.2020 року о 17 год. 15 хв. на автомобільній дорозі Львів Червоноград АДР15 с. Сілець Сокальського р-ну Львівської обл. 130км + 400 м. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Opel Insignia НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

В силу вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що дії водія ОСОБА_1 , який порушив вимоги п.12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху, а саме керуючи транспортним засобом марки Opel Insignia НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із дорожньою пригодою. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Доводи апеляційної скарги не спростовують винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а також водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Таким чином, наведеними доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи, що мали значення для правильного вирішення справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, та в межах санкції ст. 124 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.294 КУпАП , апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокату Кулебі Володимиру Миколайовичу строк апеляційного оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 14 липня 2020 року.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 липня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кулеби Володимира Миколайовича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк