Справа № 362/4827/20
Провадження № 3/362/1910/20
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

23.11.2020 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Охтирка Сумської області, громадянина України, фізичної особи-підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 313492 від 06 вересня 2020 року, ОСОБА_1 06 вересня 2020 року о 20 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем марки «Renault» номерний знак НОМЕР_1 на 70-му кілометрі автодороги М-05 Київ Одеса в селі Саливонки Васильківського району Київської області, /дослівно за змістом протоколу/: при перелаштуванні з правої смуги в ліву та не надав переваги в русі тз Mazda д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, чим спричинив створення аварійної обстановки, а саме: примусив водія Mazda різко змінити швидкість та напрямок руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Даючі пояснення в суді, ОСОБА_1 не визнав свою винність у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та пояснив суду, що він рухався в напрямку міста Києва у крайній лівій смузі та з лівого боку його обганяв автомобіль марки «Mazda», який доторкнувся до бетонного відбійника і перекинувся; при цьому він почав перестроюватись у праву смугу де в нього в`їхав автомобіль марки «Mercedes Benz».

Правову допомогу при розгляді справи ОСОБА_1 надавав адвокат Конюшко Д.Б..

Зокрема, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її адвоката та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в повному обсязі, прихожу до таких висновків.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім іншого, ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Зокрема, частина четверта статті 122 КУпАП встановлює відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Об`єктивна сторона адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП містить такі склади:

-перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину;

-порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг;

-порушення правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів;

-ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах;

-порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками;

- порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування;

-проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника;

-порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині;

-порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів;

-користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання);

-порушення правил навчальної їзди;

-перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину;

-ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями;

-ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів;

-порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Однак, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, не містить фактичних даних про вчинення останнім жодного із адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою, другою або третьою статті 122 КУпАП.

Порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 2.3 (д) і 10.3 Правил дорожнього руху, про що зазначив інспектор та відобразив у протоколі як суть адміністративного правопорушення, не встановлює відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП, оскільки дані пункти регулюють початок руху та зміну його напрямку та не становлять об`єктивної сторони адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою, другою або третьою статті 122 КУпАП.

За змістом статей 7, 254, 279 і 280 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а тому, вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, слід виходити з наступного.

Так, у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зафіксовано, що ним вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою статті 122 КУпАП.

Отже, під час розгляду справи встановлено, що дії ОСОБА_1 , не були наслідком вчинення ним порушень, передбачених частинами першою, другою або третьою статті 122 КУпАП, що у свою чергу є обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про вчинення ним порушення, передбаченого частинами першою, другою або третьою статті 122 КУпАП, приходжу до висновку, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП у даному випадку відсутня, а тому і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП в діях ОСОБА_1 відсутній.

Таким чином, під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, прихожу до висновку, що провадження по справі слід закрити.

Пункт 3 частини 1 статті 284 КУпАП передбачає, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) може винести постанову про закриття справи.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 122 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя