Справа № 163/2153/19 Провадження №33/802/23/20 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія: ч.6 ст.470 МК України Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А.,

за участю представника митниці - Пікалюка М.С.,

захисника особи, що притягується до відповідальності - адвоката Філюка С.М.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 01 листопада 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , водія польської компанії "SOMEX", РНОКПП НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.470 МК України з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170000 (сто сімдесят тисяч) гривень.

Вилучений за цим протоколом автомобіль "Вольво", номерний знак НОМЕР_2 , і напівпричіп "Шмітц", номерний знак НОМЕР_3 , що зберігаються Волинською митницею, та свідоцтва про їх реєстрацію, що містяться в матеріалах справи, постановлено повернути власнику - польській компанії ""Європейський лізинговий фонд".

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він ввізши 05.09.2019 року в режимі транзиту в Україну через митний пост "Бачівськ" Сумської митниці ДФС автомобіль як транспортні засоби комерційного призначення "Вольво", номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом "Шмітц", номерний знак НОМЕР_3 , перевищив встановлений ст.95 МК України строк транзитного доставлення цього транспортного засобу особистого користування більше ніж на 30 діб, що виявлено 21.10.2019 року на митному посту "Ягодин" Волинської митниці ДФС, чим вчинив правопорушення, передбачене за ч.6 ст.470 МК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді та ухвалити нове судове рішення, яким постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити. Зазначає, що судом не враховано те, що під час перебування в Україні транспортний засіб вийшов з ладу та потребував термінового ремонту, так як був не придатний для подальшого руху, у зв`язку з чим він змушений був залишити його на станцій технічного обслуговування. Автомобіль на СТО перебував з 09.09.2019 року по 18.10.2019 року, що підтверджується довідкою ФОП ОСОБА_2 , який надавав послуги з ремонту транспортного засобу. Вважає, що його дії, відповідно до ч.1 ст.460 МК України не тягнуть за собою адміністративної відповідальності. Просить врахувати також і те, що транспортний засіб не був доставлений вчасно до митного органу через його хворобу. Зазначає, що судом залишено поза увагою обставини, що характеризують його як особу, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а саме, що він до адміністративної відповідальності не притягався, має на утриманні трьох малолітніх дітей, матеріальний стан.

Заслухавши в судовому засіданні захисника Філюка С.М., який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, представника митниці Пікалюка М.С., який просив постанову судді залишити без зміни, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.6 ст.470 МК України вказаних вимог закону дотримався не в повній мірі.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку.

Так винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про порушення митних правил, його письмовими поясненнями та іншими доказами у справі.

Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Згідно із ст.103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, … не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не міг вчасно вивести транспортний засіб з митної території України з поважних причин не заслуговують на увагу, оскільки порушник не назвав і не підтвердив того факту, що він з приводу порушення строку доставлення автомобіля в митницю виїзду звертався в органи доходів і зборів.

Закон від 16.05.2019 року № 2725-VIII опублікований в газеті "Голос України" 24.11.2018 року і набрав чинності з наступного дня. При цьому зміни до ст.470 МК України вступали в дію через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування.

Законом від 08.11.2018 року № 2612-VIII строк набрання чинності таких змін збільшено до 270 днів, тому редакція ст.470 МК України є чинною з 22.08.2019 року.

Строк зворотного вивезення транспортного засобу за обставинами цієї справи збіг 15.09.2017 року. З 15.09.2017 року почалась бездіяльність щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

На момент свого початку протиправна бездіяльність ОСОБА_1 строком понад 10 діб тягнула відповідальність за редакцією ч.3 ст.470 МК України, яка передбачала стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, ОСОБА_1 до часу складення протоколу 23.10.2019 року своє зобов`язання не виконав і продовжив протиправну бездіяльність.

Отже, вчинене ОСОБА_1 триваюче правопорушення, яке виявлене на час дії нового закону, слід кваліфікувати за ч.6 ст.470 МК України, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.

Враховуючи докази, які суд першої інстанції взяв до уваги, давши їм належну оцінку, та поклав в основу обвинувачення, суддя знаходить доводи скаржника про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, безпідставними.

У відповідності до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до пункту 9-5 Прикінцевих та перехідних положень Митного кодексу України встановлено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частинами п`ятою та шостою статті 470 цього Кодексу, виявлених у період з 22 серпня по 31 грудня 2019 року включно, тягне за собою застосування адміністративного стягнення, передбаченого частиною третьою зазначеної статті.

При цьому санкцією частини 3 ст.470 МК України передбачено накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, враховуючи наведені обставини, зокрема і те, що порушення митних правил було виявлено 21 жовтня 2019 року, суддя вважає, що призначене ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.6 ст.470 МК України у виді штрафу в розмірі 170000 гривень є безпідставним, а тому приходить до висновку, що постанову судді Любомльського районного суду від 01 листопада 2019 року необхідно змінити та накласти на особу адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неподаткових мінімумів доходів громадян, яке є безальтернативним.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Любомльського районного суду від 01 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 в частині накладеного адміністративного стягнення змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України, у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень (отримувач коштів - УК у м. Луцьку /Луцька отг/21081100; код отримувача (код за ЄДРІІОУ) - 38009628; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); рахунок отримувача - UA0003550).

В решті постанову судді залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.А.Подолюк