ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/8779/20

Провадження № 3/712/2990/20

04 грудня 2020 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Бащенко С.М., за участю прокурорів Криворучка Р.О., Гречаника Р.І., захисника Аполонова О.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого заступником начальника управління начальником відділу організації заходів цивільного захисту управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №30/154 від 03.09.2020 ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника начальника управління начальника відділу організації заходів цивільного захисту управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації, як суб`єкт, визначений п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), на якого поширюється дія Закону, 29.10.2019, перебуваючи у приміщенні управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації за адресою: вул. Смілянська, 131/1, м. Черкаси, не повідомив у встановленому Законом порядку начальника управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник у зв`язку з проведенням оцінювання результатів службової діяльності головного спеціаліста відділу організації заходів цивільного захисту управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації ОСОБА_2 за 2019 рік, яка є потерпілою у кримінальному провадженні №0008840 від 30.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, чим порушив вимоги, встановлені п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №30/155 від 03.09.2020 ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника начальника управління начальника відділу організації заходів цивільного захисту управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації, як суб`єкт, визначений п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), на якого поширюється дія Закону, 29.10.2019, перебуваючи у приміщенні управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації за адресою: вул. Смілянська, 131/1, м. Черкаси, всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: провів оцінювання результатів службової діяльності головного спеціаліста відділу організації заходів цивільного захисту управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації ОСОБА_2 за 2019 рік, яка є потерпілою у кримінальному провадженні №0008840 від 30.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненні адміністративних правопорушень та зазначив, що впродовж 2018 2019 р.р. між керівництвом управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації (далі управління) та державним службовцем ОСОБА_2 були напружені службові стосунки, пов`язані з неналежним виконанням нею своїх службових обов`язків та додержанням стану трудової і виконавської дисципліни.

Він не мав і не має ніякого приватного інтересу щодо ОСОБА_2 , а факт розгляду кримінального провадження не міг і не породжує у нього приватний інтерес по відношенню до потерпілої. ОСОБА_1 жодним чином не намагався приховати перед начальником управління наявність зазначеного вище кримінального провадження; начальнику управління ОСОБА_3 було достовірно відомо про наявність такого кримінального провадження, оскільки він є свідком сторони захисту у ньому. У протоколі не зазначено про що (про який інтерес) ОСОБА_1 мав повідомити начальника управління і який мав бути зміст такого повідомлення.

ОСОБА_1 також вказує, що з метою уникнення маніпуляцій та звинувачень щодо його упередженості під час процедури оцінювання результатів службової діяльності за 2019 рік державного службовця ОСОБА_2 , він звернувся до начальника управління з доповідною запискою про утворення робочої групи із уповноважених працівників управління. Рішенням начальника управління утворено робочу групу як інструмент максимального забезпечення прозорості та об`єктивності визначення рівня ефективності роботи вказаного працівника.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Аполонов О.В. просив закрити справу про адміністративні правопорушення посилаючись на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП. За відсутності у ОСОБА_1 приватного інтересу стосовно ОСОБА_2 , у нього не може бути як потенційного, так і реального конфлікту інтересів, що виключає обов`язок з подання повідомлення за ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», та виключає дії в умовах реального конфлікту інтересів за його відсутності, а тому відсутня як об`єктивна, так і суб`єктивна сторона адміністративних правопорушень.

Захисник зазначив, що в порушення вимог ст.ст. 251, 254 КУпАП, протоколи працівника НАЗК не містять суті адміністративного правопорушення та належних і допустимих доказів, які їх підтверджують. Захисник стверджує, що саме за результатами розгляду адміністративних справ №580/3897/19, №580/536/20 про оскарження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця ОСОБА_2 , та наказу про її звільнення, можливо буде встановити правомірність дій із проведення оцінювання ОСОБА_2 .

Прокурор в судовому засіданні протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП підтримав та просив притягнути останнього до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративних справ, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Аполонова О.В., доводи прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Голови Черкаської обласної державної адміністрації від 29.04.2016 №85-к ОСОБА_1 переведено на посаду заступника начальника управління начальника відділу організації заходів цивільного захисту управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 44 Закону України «Про державну службу» (далі Закон) результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.

Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Частина третя статті 44 Закону оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", здійснюється суб`єктом призначення.

За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням (ч. 5 ст. 44 Закону).

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 63 Закону з метою забезпечення належного рівня службової дисципліни керівник державної служби зобов`язаний: забезпечувати прозорість та об`єктивність під час оцінювання результатів службової діяльності державних службовців;

Згідно з ч. 6 ст. 44 Закону у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).

Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України (ч. 11 ст. 44 Закону).

Відповідно до п. 36 Порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 №640 (далі Порядок), визначення результатів виконання завдань державним службовцем, на якого покладено виконання обов`язків за посадою державної служби категорії А, Б або В, здійснює керівник вищого рівня по відношенню до посади державної служби, яку він займає.

Згідно з п. 37 Порядку для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії Б або В, оціночну співбесіду.

У разі тимчасової відсутності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії Б або В, або його повторної неявки для проходження оціночної співбесіди у визначені безпосереднім керівником строки визначення результатів виконання завдань проводиться безпосереднім керівником та керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) без оціночної співбесіди в установлений строк.

Відповідно до п. 39 Порядку після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії Б або В, за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.

Отже, оцінювання державного службовця категорії «Б» і «В» проводиться безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу (у разі його наявності).

На виконання наказу начальника управління від 30.09.2019 №52/02.1-02 щодо проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців управління, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В», у 2019 році державні службовці зазначених категорій повинні у термін до 18.10.2019 надати безпосередньому керівникові інформації щодо результатів виконання завдань службової діяльності в частині опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання.

Станом на 23 жовтня 2019 року головним спеціалістом відділу організації заходів цивільного захисту управління ОСОБА_2 не надано вищезазначену інформацію, що унеможливлює проведення оціночної співбесіди стосовно визначення результатів службової діяльності державного службовця ОСОБА_2 у визначені терміни.

Як вище встановлено, безпосереднім керівником головного спеціаліста відділу організації заходів цивільного захисту управління цивільного захисту був заступник начальника управління начальник відділу організації заходів цивільного захисту Шевчук М.П.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є потерпілою у кримінальному провадженні №0008840 від 30.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України. Нині вказане кримінальне провадження перебуває в провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси.

З метою всебічного та об`єктивного проведення оцінювання службової діяльності державного службовця ОСОБА_2 , в жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до начальника управління цивільного захисту ОСОБА_3 із доповідною запискою, в якій просив призначити робочу групу з працівників управління для проведення оцінювання службової діяльності без оціночної співбесіди.

За підсумками службової наради начальник управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації (далі управління) ОСОБА_3 виніс доручення від 23.10.2019 №03, за яким з метою неупередженого вивчення та визначення якості виконання ОСОБА_2 поставлених завдань в частині досягнутих результатів за 2019 рік, ним очолено робочу групу у складі 4-х керівників структурних підрозділів вказаного управління, зокрема, ОСОБА_1 заступника начальника управління начальника відділу організації заходів цивільного захисту; ОСОБА_4 начальника відділу планування заходів цивільного захисту, зв`язку та оповіщення населення; Тарасенко А.В. начальника відділу забезпечення діяльності управління; ОСОБА_5 заступника начальника відділу-юрисконсульта відділу забезпечення діяльності управління; термін до 24.10.2019; на підставі затверджених завдань і ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності на 2019 рік, наявних звітних документів, що підтверджують виконання поставлених завдань та з урахуванням посадових обов`язків, а також інших завдань, виконання яких покладено на ОСОБА_2 , доручено проведення визначення результатів її службової діяльності без оціночної співбесіди в установлений строк.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, матеріали справи містять, зокрема:

- протоколи від 03.09.2020 №30/154 та №30/155 про адміністративні правопорушення;

- особова картка державного службовця ОСОБА_1 №83;

- доповідна записка начальника відділу забезпечення діяльності управління Тарасенка А. від 21.10.2019, адресована начальнику управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації ОСОБА_3 , в якій повідомляється про неподання висновку (звіту) щодо результатів оцінювання службової діяльності головним спеціалістом відділу організації заходів цивільного захисту ОСОБА_2 ;

- доповідна записка заступника начальника управління начальника відділу організації заходів цивільного захисту управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 , адресована начальнику відповідного управління ОСОБА_3 ;

- доручення начальника управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації Скоробогатова Ю.А. від 23.10.2019 №03;

- Завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» ОСОБА_2 , погоджене начальником управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації ОСОБА_6 ;

- Результати виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «В» за 2019 рік ОСОБА_2 , які 29.10.2019 підписані всіма членами робочої групи, і за якими 29.10.2019 ОСОБА_2 виставлено негативну оцінку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Частиною першою статті 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною другою статті 172-7 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення дій, які полягають у вчиненні особою дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Беручи до уваги диспозиції ст. 172-7 КУпАП та п. 2 примітки до цієї статті, порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати: - у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП); - у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП).

Відповідно до статті 1 Закону потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Відповідно до абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Згідно з п.п. 1.1.1 розділу 1 Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 29.09.2017 №839 (далі Методичні рекомендації), перелік самих стосунків у визначенні приватного інтересу не є вичерпним, адже при наданні визначення законодавцем використано словосполучення "у тому числі", тобто у дефініції окреслено лише найбільш типові форми стосунків, які можуть зумовлювати наявність майнового чи немайнового інтересу.

Такі відносини могли мати місце у минулому. Визначальним є спроможність вказаних відносин спричинити виникнення приватного інтересу. При цьому приватний інтерес може мати своїм наслідком як позитивний вплив (особа має прагнення віддячити тощо) на ситуацію, так і негативний (завдати клопоту тощо). Законом не встановлюється заборон чи обмежень на наявність приватного інтересу, як такого. Йдеться про дотримання правил етичної поведінки службовця та відповідну оцінку приватних інтересів через призму можливого їх негативного впливу на об`єктивність прийняття рішень чи діянь службовця при реалізації своїх службових чи представницьких повноважень.

Також не слід виходити з того, що джерелом приватного інтересу можуть бути лише приватні, позаслужбові відносини. Приватний інтерес в окремих випадках може виникати й зі службових повноважень, тобто полягати у зацікавленості в ухваленні або неухваленні певних рішень, результатах службових розслідувань, дисциплінарних провадженнях, за наслідком яких особа може понести юридичну відповідальність тощо.

Наявність протиріччя між інтересом та повноваженням встановлюється в кожному окремому випадку виконання доручення, розгляду листа, здійснення контрольного заходу тощо, шляхом порівняння повноважень та існуючого у особи приватного інтересу із подальшим визначенням можливості (неможливості) такого інтересу вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішення, вчинення діяння службовою особою.

Як вище зазначено, ОСОБА_2 є потерпілою у кримінальному провадженні №0008840 від 30.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неодноразово виникали суперечки щодо невиконання останньою службових обов`язків.

На думку судді, вищевказані обставини можуть свідчити про наявність протиріччя між інтересом та повноваженнями.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи зазначені у п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Стаття 29 Закону України «Про запобігання корупції» визначає, що конфлікт інтересів може бути врегульований самостійно працівником або ж шляхом вжиття керівником такої особи спеціальних заходів врегулювання. До таких заходів Закон відносить: усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів; застосування зовнішнього контролю за виконанням особою відповідного завдання, вчиненням нею певних дій чи прийняття рішень; обмеження доступу особи до певної інформації; перегляду обсягу службових повноважень особи; переведення особи на іншу посаду; звільнення особи.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про запобігання корупції» службові повноваження здійснюються особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняною до неї особи під зовнішнім контролем у разі, якщо усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів, обмеження її доступу до інформації чи перегляд її повноважень є неможливим та відсутні підстави для її переведення на іншу посаду або звільнення.

Аналіз обставин справи свідчить про те, що в умовах, коли чинне законодавство України передбачає оцінювання державного службовця категорії «Б» і «В» одноособово безпосереднім керівником державного службовця, в даному випадку ОСОБА_1 , останній звернувся до свого керівника із доповідною запискою про призначення робочої групи з працівників управління для проведення оцінювання службової діяльності ОСОБА_2 , з метою всебічного та об`єктивного проведення вказаного оцінювання; а начальник управління вирішив усунути будь-які суперечності між інтересом та повноваженнями шляхом створення робочої групи для оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_2 за 2019 рік.

За вказаних обставин справи, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, зокрема, вчинення неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, та вчинення дій, які полягають у вчиненні особою дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 172-7, 247, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Соснівського

районного суду м.Черкаси С.М. Бащенко