Справа № 359/2610/20 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.
Провадження № 33/811/1147/20 Доповідач в 2-й інстанції: Гуцал І.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Бобанича І.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву адвоката Бобанича Ігоря Богдановича про роз`яснення рішення суду у справі №359/2610/20 при притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 грн. у дохід держави.

На постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Бобанич І.Б. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просив дану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Крім того, просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Постановою судді Львівського апеляційного суду від 2 вересня 2020 року поновлено адвокату Бобаничу І.Б. строк на оскарження постанови судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2020 року. Постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2020 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП залишено без змін, а апеляційну скаргу адвоката Бобанича І.Б. без задоволення.

В поданій заяві та доданих до неї доповненнях адвокат Бобанич І.Б. просить надати роз`яснення винесеної постанови, зокрема: роз`яснити чи враховано суддею апеляційної інстанції при винесенні постанови норми Закону України «Про автомобільний транспорт», а також висновки Конституційного суду України, викладені у Рішенні Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», положень частин 1, 3 ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік». Також ставить питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 , а саме: вказує, що, на його думку, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 125 КУпАП, а не за ст. 44-3 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 перевозив кількість людей більшу, ніж дозволено транспортним засобом.

Заслухавши представника ОСОБА_1 адвоката Бобанича І.Б., перевіривши викладені у заяві та доповненнях до неї доводи, суддя апеляційного суду приходить до таких висновків.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення можливість роз`яснення постанов у справах про адміністративні правопорушення не передбачена.

Разом з тим, адвокат Бобанич І.Б. ставить питання про роз`яснення постанови судді апеляційного суду за аналогією закону, а саме: ст. 380 КПК України.

Так, ч. 1 ст. 380 КПК України встановлено, що якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

З наведеного слідує, що заявою про роз`яснення судового рішення суд не може змінювати змісту постановленого ним рішення, сама суть роз`яснення рішення суду полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на питання щодо його правомірності чи законності, порядку виконання такого, він лише повинен пояснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, або є незрозумілими для зацікавлених осіб, що позбавляє їх можливості його реалізації.

У заяві про роз`яснення рішення може зазначатись, що саме в ньому є незрозумілим, у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань, як це впливає на реалізацію судового рішення тощо.

Так, суддя апеляційної інстанції, відповідно до положень КУпАП прийняв рішення про залишення без змін постанови судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Зміст постанови судді апеляційного суду є чітким, доступним таким, що не підлягає різному розумінню.

Зі змісту поданої заяви та поданих до неї доповнень вбачається, що заявником порушується питання про роз`яснення мотивів прийняття постанови судді апеляційної інстанції, що не може бути здійснене навіть з застосуванням аналогії закону (зокрема, ст. 380 КПК України).

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суддя апеляційного приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про роз`яснення постанови суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

в задоволенні заяви адвоката Бобанича Ігоря Богдановича про роз`яснення постанови судді Львівського апеляційного суду від 2 вересня 2020 року - відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.