Справа № 128/2474/20
Провадження № 33/801/938/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 05 листопада 2020 року по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої продавцем магазину «Криниченька» в с. Сокиринці, Вінницького району, Вінницької області, до адміністративної відповідальності за статтею 44-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 05 листопада 2020 року визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень у дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 420,40 гривень.

Як зазначено в постанові суду, 16 серпня 2020 року о 11.00 год. по вул. Шевченка, 31-Б, в с. Сокиринці, Вінницького району, Вінницької області в продуктовому магазині «Кирпичинка» продавець ОСОБА_1 здійснювала торгівлю продуктами харчування без засобів індивідуального захисту, а саме - без захисної маски та рукавичок, порушила п.п. 1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суть правопорушення, яке викладено в протоколі, відрізняється від того, що зазначено в постанові суду, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення складено на ОСОБА_1 за те, що 16 серпня 2020 року об 11:00 годині в с. Сокиринці по вул. Шевченка, 31Б в продуктовому магазині «Криниченька» продавець ОСОБА_1 здійснювала торгівлю продуктами харчування без засобів індивідуального захисту, а саме без захисної маски та рукавичок, порушила п. п. 1 п. 3 постанови Кабінету Мінстрів України від 17 червня 2020 року. Таким чином, суд першої інстанції самостійно вдався до зміни суті правопорушення, що є недопустимим.

Суд першої інстанції також не взяв до уваги те, що ОСОБА_1 не здійснювала продаж товарів, в магазині не було покупців. У справі відсутні відомості, які могли б підтвердити факт здійснення ОСОБА_1 продажу товару шляхом приймання відвідувачів (покупців).

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідальність за статтею 44-3 КУпАП настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно із п.п. 1 п. 3 Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392, в редакції чинній на час вчинення правопорушення, на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП суд першої інстанції зробив на підставі :

-протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 542144 від 16 серпня 2020 року, згідно якого, 16 серпня 2020 року об 11:00 годині в с. Сокиринці по вул. Шевченка, 31Б в продуктовому магазині «Криниченька» продавець ОСОБА_1 здійснювала торгівлю продуктами харчування без засобів індивідуального захисту, а саме без захисної маски та рукавичок, порушила п. п. 1 п. 3 постанови Кабінету Мінстрів України від 17 червня 2020 року, № 500 та КМУ №392 від 20 травня 2020 року /а. с. 1/;

-письмових пояснень ОСОБА_1 від 16 серпня 2020 року, згідно яких 16 серпня 2020 року об 11:00 годині вона знаходилась на своєму робочому місці в с. Сокиринці по вул. Шевченка, 31Б в продуктовому магазині «Криниченька» та вона здійснювала продаж товарів без захисної маски так як її зняла коли прийшли працівники поліції, свою вину визнає /а. с. 2/.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суть правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП, наведена в постанові суду, в якому суд першої інстанції визнав винною ОСОБА_1 суперечить суті правопорушення, наведеної в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 в частині допущення нею порушення постанови Кабінету Мінстрів України (в постанові зазначено про порушення ОСОБА_1 п.п. 1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року, тоді як в протоколі вказано про порушення нею п. п. 1 п. 3 постанови Кабінету Мінстрів України від 17 червня 2020 року № 500 та КМУ №392 від 20 травня 2020 року). Зазначені розбіжної в постанові суду з протоколом про адміністративне правопорушення є порушення статті 283 КУпАП та є підставою для скасування постанови суду. Крім цього, судом невірно зазначено назву магазину, де працює ОСОБА_1 ..

Судом першої інстанції в постанові допущено й інші порушення, оскільки вказано, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, тоді як протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено за статтею 44-3 КУпАП.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а зазначено, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до положень пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» (Заява N 63566/00) від 18 липня 2006 року суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше вони не виконують свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до вимог закону суддя зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, а в постанові проаналізувати досліджені докази і дати їм відповідну оцінку.

Неповнота і поверховість дослідження обставин справи та порушення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на захист є безумовною підставою для скасування постанови суду. З огляду на наведене, аргументи апеляційної скарги ОСОБА_1 частково заслуговують на увагу.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року, справа №308/8763/15-а, у якій Верховний Суд дійшов висновку, що пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення серія АПР 18 № 542144 складено 16 серпня 2020 року, пройшов тримісячний строк, встановлений частиною другою статті 38 КУпАП з дня вчинення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , а постанова місцевого суду прийнята з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, тому суд апеляційної інстанції вважає, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП.

Відповідно до частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

Керуючись статтями 268, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 05 листопада 2020 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 44-3 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку, передбаченого частиною другою статті 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота