Справа № 265/2200/20
Провадження № 3/265/1273/20
П О С Т А Н О В А

21 квітня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області, Козлов Д. О., за участі секретаря Азарової А. О., прокурора Дженчако І. С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працювала головним спеціалістом відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії № 4 Лівобережного відділення Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , за ст. 172-6 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

Управлінням стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України ОСОБА_1 обвинувачується в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП, внаслідок порушення нею вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», що вбачається зі складеного на неї протоколу № 142 від 24 березня 2020 року, де було зазначено наступне.

ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 4 Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області, 20 червня 2019 року несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування «перед звільненням» до Єдиного державного реєстру декларацій, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 за наказом № 2-ос від 31 травня 2018 року призначено на посаду головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 4 Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області, з присвоєнням 9 рангу державного службовця у межах категорії «В» посад державної служби, тобто згідно із пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» на неї розповсюджується дія такого Закону.

30 травня 2019 року за наказом № 87-ос ОСОБА_2 було звільнено з посади головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 4 Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області з 18 червня 2019 року.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

За пп. 2 п. 5 Розділу 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) від 10 червня 2016 року № 3 «Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» декларація суб`єкта декларування, визначеного в абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

За таких умов у головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 4 Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_2 виникла необхідність до 18 червня 2019 року, тобто в день припинення повноважень, подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та/або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями «перед звільненням».

Проте згідно із інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями «перед звільненням», лише 20 червня 2019 року об 10:55 год.

Таким чином ОСОБА_2 , перебуваючи в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , 20 червня 2019 року несвоєчасно без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), за що передбачена відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, ОСОБА_1 вказано 24 березня 2020 року, момент складення такого протоколу № 142.

У судовому засіданні прокурор підтримав протокол № 142, складений 24 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 , зазначивши, що у діях останньої мається склад правопорушення, передбачений ст. 172-6 ч. 1 КУпАП.

ОСОБА_1 у суді пояснила, що вона дійсно з 1 червня 2018 року по 18 червня 2019 року працювала на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 4 Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області. При цьому вона була обізнана про необхідність подачі декларація «перед звільненням». Натомість через те, що вона загубила особистий ключ для подання декларацій, то їй знадобився час для виготовлення та отримання нового ключа, який вона отримала 31 травня 2019 року. Однак не встигла подати декларацію «перед звільненням» у передбачені законом строки, бо була уже звільнена, тому не придала цьому питанню належної уваги.

З матеріалів справи вбачається, що 20 червня 2019 року на адресу НАЗК було направлено на виконання ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» повідомлення Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про те, що ОСОБА_1 не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, «перед звільненням» 18 червня 2019 року за період 2019 року, що не охоплений раніше поданими деклараціями.

З Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави, вбачається, що ОСОБА_1 20 червня 2019 року об 10-55 год. успішно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

За витягом з наказу від 31 травня 2019 року № 2-ос ОСОБА_1 була з 1 червня 2018 року призначена на посаду головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії № 4 за переведенням з Лівобережного об`єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області, стаж роботи на державній службі якої станом на 1 червня 2018 року становив 23 роки 9 місяців 30 днів.

На підставі наказу від 30 травня 2019 року № 87-ос було припинено державну служби та звільнено ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії № 4 Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області 18 червня 2019 року на підставі заяви ОСОБА_1 від 30 травня 2019 року.

З матеріалів особової картки державного службовця № 234 Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області вбачається, що ОСОБА_1 була під розпис ознайомлена із положеннями Закону України «Про запобігання корупції», які зобов`язалась дотримувати.

Суд між тим зазначає, що відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки до ст. 172-6 ч. 1 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч. 1, 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

На підставі абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (станом на момент виникнення ознак правопорушення в діях ОСОБА_1 ) особи, зокрема, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Суд зазначає, що на підставі п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави, зокрема, державні службовці.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Так відповідно до пп. 2 п. 5 Розділу ІІ «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого Рішенням НАЗК від 10 червня 2016 року № 3 (станом на момент виникнення ознак правопорушення в діях ОСОБА_1 ), вбачається, що декларація суб`єкта декларування, визначеного в абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Таким чином суд встановив, що диспозиція ст. 172-6 ч. 1 КУпАП є бланкетною, бо відсилає до іншого нормативно-правового акту для встановлення несвоєчасності подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, якою була за займаною посадою ОСОБА_1 перед її звільненням 18 червня 2019 року.

При цьому на підставі пп. 2 п. 5 Розділу ІІ «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого Рішенням НАЗК від 10 червня 2016 року № 3 (в редакції наказу НАЗК від 12 грудня 2019 року, що набув чинності 28 грудня 2019 року), вказано, що суб`єкти декларування подають декларації за ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» з додержанням таких вимог: декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», - не пізніше 20 (двадцяти) робочих днів з дня припинення діяльності, зокрема, пов`язаної з виконанням функцій держави. Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної, зокрема, з виконанням функцій держави.

Суд при цьому вказує, що за ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп/1997 принцип незворотності дії в часі поширюється також на Конституцію, яка є Основним Законом держави (Преамбула Конституції України), а виняток з цього принципу допускається лише у випадках, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи (ч. 1 ст. 58 Конституції України).

За ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України.

Суд зазначає, що на підставі ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. В той же час закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів.

Суд зазначає, що виявлені та підтверджені у судовому засіданні у діях ОСОБА_1 порушення законодавства, пов`язаного з корупцією, на теперішній час не є такими, починаючи з 28 грудня 2019 року, коли було внесено зміни наказом НАЗК від 12 грудня 2019 року до «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», внаслідок чого було збільшено строк дня подання декларації через припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави.

Суд при цьому враховує, що положення Конституції України, як Основного закону, є нормами прямої дії, за ст. 58 якого нормативно-правові акти мають зворотну дії в часі, коли скасовують відповідальність особи, а положення ст. 172-6 ч. 1 КУпАП є бланкетними, які відсилають до норм «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», за якими ОСОБА_1 з 28 грудня 2019 року не підлягала б відповідальності за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП.

Тобто норми «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (в редакції з 28 грудня 2019 року) мають для ОСОБА_1 зворотню дію у часі, бо вони скасовують її відповідальність за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП.

Оскільки виявлення факту правопорушення в діях ОСОБА_1 представниками Управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України сталось лише 24 березня 2020 року, то суд встановив, що на той момент акт, який встановлював адміністративну відповідальність ОСОБА_1 , був фактично скасований.

На підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Таким чином суд дійшов переконання, що провадження по справі про притягнення до відповідальності за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 221, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя