Справа № 462/7370/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 січня 2020 року суддя Залізничного районного суду міста Львова Румілова Н.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого АДРЕСА_1 ,

за ст. 122 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу серії ОБ №135598, складеного 16 листопада 2019 року о 14.20 год. водій ОСОБА_1 16 лютого 2019р. о 13.50год. у м.Львів, вул.Городоцька,116, керуючи транспортним засобом VOLVO 740, номерний знак НОМЕР_1 , під час перестроювання з первої смуги в ліву, не дав дорогу транспортному засобу NISSAN QASHQAI, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутньому напрямку, змусив водія різко гальмувати та змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну ситуацію, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.122 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав і пояснив, що він дійсно 16 лютого 2019р. о 13.50год. рухався по вул.Городоцькій на транспортному засобу VOLVO 740, стояв біля світлофору, коли включив лівий поворот та почав рухатися - почув звуковий сигнал білого автомобіля ззаду, але він продовжив свій рух у своєму ряду. Через деякий час він приїхав на шино монтаж. В той час коли він міняв колесо на машині до нього під`їхали поліцейські та повідомили його, що до поліції надійшов дзвінок від гр. ОСОБА_2 , повідомлено, що начебто він порушив правила руху. Вважає, що він ПДР не порушував, в нього на задньому склі автомобіля є позначка інваліда, він завжди дотримується правил дорожнього руху, швидкість не перевищує. Але в діях гр. ОСОБА_2 були ознаки порушення ПДР, явно було, що вона кудись поспішала, не дотримувалась дистанції, перевищувала швидкість руху.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, а саме пояснення свідка ОСОБА_3 , які додані до протоколу, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні.

Відповідальність за ч. 4 ст.122 КУпАП настає за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян,

Згідно до п.10.1 ПДР Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно до пояснень свідка ОСОБА_2 , що містяться в матеріалах справи, вона 16.11.2019 року о 13.50 год. рухалась на автомобілі NISSAN QASHQAI по вул.Городоцькій біля Приміського вокзалу в лівій смузі , водій транспортного засобуVOLVO 740, номерний знак НОМЕР_1 , з правої смуги раптово перестроївся перед її автомобілем, чим змусив її екстрено гальмувати, щоб уникнути тим зіткнення, через 2-3 хвилини ситуація з водієм повторилась. Даний водій створив аварійну ситуацію, чим спричинив стрес.

Приймаючи процесуальне рішення суд виходить з того, що згідно ст. 129 Конституції України, «розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості».

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні події і склад адміністративного правопорушення.

Суд, давши оцінку доказам, перевіривши їх об`єктивність, прийшов до переконання про відсутність належних доказів про вчинення ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху. Суд враховує, що потерпілий в розумінні ст. 269 КУпАП по справі відсутній, докази, зафіксовані належними приладами, які б могли свідчити про наявність правопорушення в діях ОСОБА_4 відсутні. Пояснення свідка ОСОБА_3 не можуть бути покладеними за основу обвинувачення, оскільки вони ґрунтуються тільки на її припущеннях та нічим не підтверджуються.

Суд не вбачає в діях водія ОСОБА_1 порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, та з огляду на зазначене, суд вважає, що справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ч. 1 ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя: Н.М.Румілова