П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2020 Справа №607/8/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович, за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Калинюка Б.М., секретаря Свергун Т. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , не працює, ІПН НОМЕР_1

за ч. 2 ст. 182 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23.12.2019 року серії АПР18 №176839 ОСОБА_1 , яка 28.11.2019 року притягувалася до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 182 КУпАП, 12.12.2019 року о 22 годині 10 хвилин утримує собаки в кількості дві штуки, які голосно гавкають, що супроводжується шумом в квартирі за місцем проживання за адресою : АДРЕСА_1 , таким чином своїми діями порушила вимоги нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму, та чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 182 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 винною себе у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, пояснила, що вона із заявницею ОСОБА_3 перебуває у неприязних відносинах, тому остання постійно пише на неї скарги в поліцію. У вказаній квартирі вона проживає із матір`ю та батьком, та в них є дві собаки, які мають паспорт, щеплені, спокійні та не гавкають без причини. Заяви що вони гавкають вночі є неправдивими, так як собаки вночі сплять. Зазначила, що 12.12.2019 року вона працювала до 24 години та прийшла додому 00:30 13 грудня 2019 року. 12 грудня 2019 року о 22 год. 10 хв. за місцем проживання була відсутня, а собак доглядали її батьки.

Захисник особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 просить закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, зазначає, що протокол не відповідає вимогам КУпАП, не надано доказів того, що шум перевищував допустимі норми та не зазначено, які саме норми порушила ОСОБА_5 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона є матір`ю ОСОБА_1 . Із сусідкою ОСОБА_7 вони перебувають в неприязних стосунках, та в них постійно виникають конфлікти. В них вдома є дві собаки. Вказані собаки не створюють шуму, вночі сплять, а тому звернення ОСОБА_7 є безпідставними та подані з метою напакостити її сім`ї через неприязні стосунки. 12.12.2019 року її дочка вечором була відсутня за місцем проживання у зв`язку із тим, що перебувала на роботі, прийшла після опівночі. За собаками доглядала вона, жодного шуму не створювали.

Відповідно до письмових заяви ОСОБА_7 та її письмових пояснень від 13.12.2019 року, вона повідомила, що ОСОБА_1 в себе дома за адресою : АДРЕСА_1 утримує безпритульних собак, які вночі гавкають, бігають по квартирі чим заважають їй спати.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_8 від 20.12.2019 року, вона проживає в будинку АДРЕСА_2 , їй відомо, що її сусідка з 14 квартири утримує собак, які гавкають майже кожної ночі після 22:00, чим заважають їй спати. Останній такий випадок був 19 грудня.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до переконання, що провадження по справі слід закрити виходячи із такого.

Частиною другою статті 182 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Отже вказана норма є банкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність.

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на відповідний нормативний документ, яким передбачено обов`язок дотримуватися тих чи інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях та вказівку на порушення їх особою яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі "Гурепко проти України"; п.21 рішення у справі "Надточій проти України").

Відповідно до п."а" ч. 3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Також, із змісту ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Отже, виходячи з вимог Конвенції, практики Європейського суду та положень КУпАП, формулювання неконкретного обвинувачення в адміністративній справі розглядається, як порушення вимог Конвенції.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення від 23.12.2019 року серії АПР18 №176839 міститься тільки вказівка на те, що ОСОБА_1 , яка своїми діями порушила вимоги нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму, однак не зазначено, яку конкретно норму порушено особою яка притягується до адміністративної відповідальності.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia»,рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Також, не знайшло свого підтвердження і зазначена в протоколі дата вчинення адміністративного правопорушення 22:10 год. 12.12.2019 року. Як вбачається із пояснень ОСОБА_1 в судовому засідання та показань свідка ОСОБА_6 вечором о 22 годині 10 хв. 12 грудня 2019 року була відсутня за свої місцем проживання, а собаки в той час були під наглядом батьків, не порушували тиші.

В заяві ОСОБА_3 та письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_8 також відсутні відомості про те, що саме 12.12.2019 року о 22 годині 10 хвилин собаки голосно гавкали що супроводжується шумом в квартирі за місцем проживання за адресою : АДРЕСА_1 .

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, висновок суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.247КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною другою статті 182 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись с9ст. ст. 9, 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у випадках передбачених ст. 287 КУпАП, а саме особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, а саме у випадку нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддяВ. М. Позняк