ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/378/20 Справа № 207/3558/19 Суддя у 1-й інстанції - Тюлюнова В. Г. Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Яковенко Олени Володимирівни, яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 листопада 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, -

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Яковенко О.В., -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт тривалістю 120 годин.

Судом першої інстанції встановлено, що при примусовому виконанні виконавчого листа № 207/197/18 від 09.03.2018 року, виданого Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 10.04.2018 року, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини, щомісяця, з усіх видів заробітку на користь ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення дитиною віку повноліття, державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Скрит А.В. виявлено заборгованість по сплаті аліментів, за період з 18.02.2019 року по 30.09.2019 року у розмірі 27088,71 грн., що свідчить про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.183-1 КпАП України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Яковенко О.В., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить визнати причини пропуску строку на оскарження постанови суду поважним та поновити його, постанову суду скасувати та винести нову постанову про закриття справи у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначає, що про існування постанови суду скаржник дізнався по телефону, йому зателефонували з Центру пробації 04 лютого 2020 року та повідомили про існування оскаржуваної постанови, а повний текст її отримано лише 06 лютого 2020 року, судом не було повідомлено скаржника про дане провадження, а також про час та місце розгляду справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не містить пояснення правопорушника та не підписаний ним, відомостей про те, що скаржник викликався до відділу ДВС у справі відсутні, державний виконавець жодного разу не направив та не вручив скаржнику вимоги про сплату заборгованості, не довів до його відома інформацію про її існування, не попередив про наслідки в разі невчасної сплати або невиконання вимог про сплату аліментів.

Вказує, що висновки суду першої інстанції щодо заборгованості скаржника по сплаті аліментів є такими, що не відповідають дійсності, тому що скаржник сплачував аліменти, про що свідчать дублікати чеків, всі інші гроші скаржник надавав колишній дружині готівкою та не вимагав розписки, розраховуючи на її порядність.

Також зазначає, що скаржник доходів не мав, але не дивлячись на це, хоча і частково, але сплачував аліменти на утримання дитини.

Також вказує, що на утриманні скаржника перебуває ще одна дитина, яка постійно проживає з ним та опікується лише ним.

Наголошує, що у документах, які були направлені до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які дані, які б об`єктивно підтверджували той факт, що скаржник був обізнаний про існування боргу зі сплати аліментів на дитину та умисно ухилився від їх сплати.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня її винесення, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що справу було розглянуто за відсутністю ОСОБА_1 та матеріали справи містять відомості про його ознайомлення з ухваленим рішення лише 11 лютого 2020 року.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення № 378 від 21 жовтня 2019 року, виконавчим листом від 09 березня 2018 року по справі № 207/197/18, постановою про відкриття виконавчого провадження від 09.08.2018 року, розрахунком заборгованості, відповідно до якого заборгованість ОСОБА_1 за період з 18.02.2019 року по 30.09.2019 року складає 27088,71 грн., розпискою ОСОБА_1 від 16.08.2018 року, згідно з якою він попереджений про обов`язок сплачувати аліменти в установленому розмірі.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, яке виразилося у несплаті аліментів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, а саме за період з 18.02.2019 року по 30.09.2019 року.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявна постанова про відкриття виконавчого провадження від 09.08.2018 року, а також розписка самого ОСОБА_1 від 16.08.2018 року про те, що він зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання дитини та попереджений про відповідальність у разі невиконання ним зазначених зобов`язань, у зв`язку з чим, доводи апелянта в цій частині не заслуговують на увагу.

Щодо доводів апелянта про порушення державним виконавцем вимог чинного законодавства, то вони свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли, оскільки ОСОБА_1 не надано відомостей про оскарження ним дій державного виконавця, тому суд ці доводи залишає поза увагою.

Доводи апелянта про те, що він сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , не можуть бути взяті до уваги, оскільки надані до суду квитанції про сплату аліментів свідчать лише про часткову сплату ним аліментів, які встановлені рішенням суду.

Також, доводи апелянта про те, що на утриманні ОСОБА_1 перебуває ще одна дитина, яка постійно проживає з ним та опікується лише ним є безпідставними, оскільки зазначене не звільняє останнього від обов`язку сплачувати аліменти за рішенням суду.

Отже, виходячи з вищенаведених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 відповідно до наведених доказів, є доведеною, а в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП за ознакою несплати аліментів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника Яковенко О.В., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника Яковенко Олени Володимирівни, яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 листопада 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника Яковенко Олени Володимирівни, яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.П. Іванова