Номер провадження: 33/813/1456/20
Головуючий у першій інстанції Алін С.С.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю: секретаря Ющак А.Ю.,

правопорушника ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_1 адвоката Самборського О.П.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Самборського Олександра Петровича напостанову Суворовського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності по ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, інваліда 2 групи, працюючу продавцем в продуктовому магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 420,40 грн.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 17.10.2020 року о 09 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м.Одеса, вул. Давида Ойстраха 7а/1, знаходилась без захисної маски на робочому місці, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », чим порушила вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19».

Даними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП, а тому суд першої інстанції своєю постановою від 16.11.2020 року визнав її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та наклав на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, 24.11.2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Самборський О.П. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2020 року та прийняти постанову, якою закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також її представник ОСОБА_2 підтримали свою апеляційну скаргу та підтвердили показання, якими вони обгрунтовували апеляційну скаргу.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, його завданням є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом статті 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП встановлено що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому для притягнення особи до адміністративної відповідальності обсяг доказів, долучених до матеріалів справи, в їх сукупності повинен бути необхідним та достатнім для беззаперечного висновку про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Так, при винесені оскаржуваної постанови, суд першої інстанції зазначив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 084633, 17.10.2020 року о 09 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м.Одеса, вул. Давида Ойстраха 7а/1, ОСОБА_1 знаходилась без захисної маски на робочому місці, будучи продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », чим порушила вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19».

При цьому суд виходив із того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №084633 від 17.10.2020 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та іншими матеріалами справи.

Тобто, суд першої інстанції вказав, що зазначені докази були повно, всебічно та об`єктивно оцінені з точки зору їх повноти, об`єктивності, достовірності та взаємозв`язку, їм надано належну правову оцінку, на підставі чого суд дійшов висновку про доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

З цих підстав доводи правопорушника ОСОБА_1 про те, що вона не вчиняла правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є безпідставними, так як вона фактично визнала, що тимчасово перебувала без захисної маски, проте, відвідувачів в цей час в магазині не було.

Так, відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 грудня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626).

Відповідно до п.п.1 п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

За змістом ст.44-3 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП є бланкетною і умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею Кодексу є чітке формулювання у протоколі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 КУпАП суті адміністративного правопорушення із зазначенням відповідної норми законодавства, яку особою порушено та надання належних доказів вчинення особою адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 17.10.2020 року о 09 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м.Одеса, вул. Давида Ойстраха 7а/1, знаходилась без захисної маски на робочому місці, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », чим порушила вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19», а відтак в діях останньої наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.44-3 КУпАП.

Разом з тим, судом не було в достатній мірі враховано малозначність вчиненого правопорушення, оскільки правопорушник ОСОБА_1 , перебуваючи на робочому місці в магазині «Ковбаси та сири», постійно була в захисній масці, і зняла її лише о 09.30 год. 17.10.2020 року для того, щоб поснідати. При цьому, жодних відвідувачів в магазині не було. Саме в цей момент працівники поліції виявили вчинене нею правопорушення і склали адміністративний протокол серії ВАБ № 084633, який також підтверджується власноручними записами ОСОБА_1 , як у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, так і в її письмових поясненнях від 17.10.2020 року (а.с.1, 4).

Крім того, жодних негативних наслідків вчиненням ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення не настало.

Зазначених обставин судом першої інстанції не було враховано в достатній мірі, а тому суд дійшов хибного висновку про те, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності в вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17000 грн., що не відповідає характеру та тяжкості вчиненого правопорушення.

Також судом незаконно стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір, в той час як вона є інвалідом 2 групи, а тому у відповідності до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Крім викладеного, апеляційний суд зазначає, що оскаржувана постанова суду в достатній мірі не вмотивована для того, щоб дійти висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17000 грн. зі стягненням з неї в дохід держави судового збору.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог п.2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Згідно із ч.2 ст.284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначила, що вона визнала свою вину і після цього випадку взагалі завжди працює в захисній масці і її не знімає, що свідчить про повне розкаяння ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП і можливості закриття провадження у справі за малозначністю, обмежитись у відношенні неї усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Самборського Олександра Петровича задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 16 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати.

Прийняти постанову, якою звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись у відношенні ОСОБА_1 усним зауваженням, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 21.12.2020 року.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда