Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 33/4809/85/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Загреба І.В.
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2020 року, суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., мунтянова К.С. та в його інтересах захисника адвоката Завгородньої В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 січня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого слюсарем в «ДОК», що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн.

Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 384 грн. 20 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 13.12.2019 року о 23:53 год. в м. Кропивницькому, по вул. Бєляєва буд. 5, керуючи з ознаками алкогольного сп`яніння транспортним засобом «ВАЗ 211540», державний номер НОМЕР_1 , у порушення п.2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутностю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 13 грудня 2019 року о 23 год. 53 хв., він дійсно перебував у місті Кропивницькому по вулиці Бєляєва, буд. 5, біля свого автомобіля «ВАЗ 211540», державний номер НОМЕР_1 , але не керував транспортним засобом, при ньому навіть в нього не було ключів від автомобіля та посвідчення водія.

Зазначив, що саме тому у нього не було вилучено посвідчення водія та не видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Вказав, що місцевим судом, в порушення вищезазначених вимог закону, не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх фактичних обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, що призвело до прийняття помилкового рішення.

Не дотримання порядку проведення огляду, оскільки огляду підлягають лише водії, та не встановлення факту керування транспортним засобом є наслідками закриття провадження по справі про притягнення його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 130 ч. 1 КУпАП 33 відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції не викликав свідків для допиту, а лише обмежився їх письмовими поясненнями, розгляд справи провів за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, належним чином не дослідив протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис вчинення адміністративного правопорушення.

Також зазначив, що в ніч з 13 на 14 грудня 2019 року він перебував у місті Кропивницькому по вулиці Бєляєва. Після сварки зі своєю співмешканкою він сидів у автомобілі, оскільки це було єдине місце де він міг побути наодинці, вкрай пригнічений із-за сварки в сім?ї та випивав енергетичний напій «Рево».

Судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме: неправильно застосовано норми ч.1 ст.130, ст.251, ч.1 ст.256, ч.3 ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № ПОЗ, порушено норми ст.252 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Він був біля свого автомобіля, який був припаркований на ніч біля житлового будинку, без документів на автомобіль, без документів, що засвідчують особу, навіть без ключів від автомобіля, оскільки ключі залишилися у нього вдома. В матеріалах справи немає доказів, що саме він керував транспортним засобом в стані сп`яніння.

Його примусово доставили у відділення поліції, куди і запросили понятих і їм, перед підписанням протоколу, вказали, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Свідки не були присутні на місці пригоди, їх взагалі там не було, а вони з`явилися в відділення поліції. Однак, суд першої інстанції не прийняв до розгляду дані обставини справи.

Отже, суд наклав адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП виходячи з того, що він вчинив правопорушення у виді саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Проте, він не керував транспортним засобом. Інспектор, який склав протокол, не надав докази його провини, а саме факт його керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Враховуючи, що результатів огляду його на стан сп`яніння ані у виді огляду спеціальними технічними засобами на місці зупинки поліцейським у присутності двох свідків, ані у виді результатів огляду (висновок) медичного закладу (охорони здоров`я) у матеріалах справи немає, лише за наявності одного з яких є можливим притягнення до відповідальності за керування у стані сп`яніння, то з цих підстав оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

Вказав, що зі змісту складеного відносно нього протоколу, який надійшов до суду і міститься у матеріалах справи, час вчинення ним порушення не збігається з часом складання протоколу. Так само не зазначено час його затримання і примусового доставления у відділення поліції. В наявних у матеріалах справи письмових поясненнях свідків значиться що вони були свідками того, як він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Отже, суд першої інстанції порушив норму процесуального права - ст.252 КУпАП щодо оцінки доказів. Тому, обґрунтування оскаржуваної постанови, протоколом та поясненнями двох свідків, які зазначають, що були свідками, є недопустимим та вказує, що районний суд в порушення ст.252 КУпАП не оцінив представлені докази з кількох документів в сукупності, здійснив це неповно і необ`єктивне, через що припустився необґрунтованого і не підтвердженого висновку про керування транспортним засобом у стані сп`яніння при наданні суду суперечливих матеріалів. Крім того зазначив . що відозапис який є в матеріалах провадження взагалі не підтверджує те. що він керував транспортним засобом, а тільки те що він вийшов із-за керма автомобіля.

Також вказав, що суд виніс постанову без його участі, тому, він не мав змоги взяти участь у змагальних дебатах, і не мав можливості спростувати інкриміноване йому правопорушення надавши суду відповідні докази.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах захисника адвоката Завгородню В.В., які підтримали подану апеляційну скаргу, з`ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ч. 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом із тим, дослідивши матеріали справи, допитавши ОСОБА_1 та всі зібрані докази по справі, заслухавши пояснення інспектора поліції Казимової С.В., апеляційний суд дійшов висновку, що співробітниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення допущено істотні порушення вищевказаних вимог КУпАП, на, що не звернув уваги суд першої інстанції поверхово, однобічно та неповно розглянув матеріали справи та надав зібраним по справі доказам неправильну правову оцінку та дійшов помилкового висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №320152 від 14.12.2019 року, ОСОБА_1 13.12.2019 року о 23:53 год. в м. Кропивницькому, по вул. Бєляєва буд. 5, керуючи з ознаками алкогольного сп`яніння транспортним засобом «ВАЗ 211540», державний номер НОМЕР_1 , у порушення п.2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за даною статтею настає у разі керування особами транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом із тим, вина ОСОБА_1 спростовується показаннями самого ОСОБА_1 який у судовому засіданні суду апеляційної інстанції показав, що 13 грудня 2019 року о 23 год. 53 хв., він дійсно перебував у місті Кропивницькому по вулиці Бєляєва, буд. 5, біля свого автомобіля «ВАЗ 211540», державний номер НОМЕР_1 , але не керував транспортним засобом, при ньому навіть в нього не було ключів від автомобіля та посвідчення водія. Саме тому у нього не було вилучено посвідчення водія та не видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Вказав, що місцевим судом, в порушення вимог закону, не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх фактичних обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, що призвело до прийняття помилкового рішення. Працівниками поліції не дотримано порядок проведення огляду, оскільки огляду підлягають лише водії, та не встановлено факту керування транспортним засобом є наслідками закриття провадження по справі про притягнення його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Суд першої інстанції не викликав свідків для допиту, а лише обмежився їх письмовими поясненнями, розгляд справи провів за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, належним чином не дослідив протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис вчинення адміністративного правопорушення.

Вказав, що в ніч з 13 на 14 грудня 2019 року він перебував у місті Кропивницькому по вулиці Бєляєва. Після сварки зі своєю співмешканкою він сидів у автомобілі, оскільки це було єдине місце де він міг побути наодинці, вкрай пригнічений із-за сварки в сім?ї та випивав енергетичний напій «Рево».

Крім того його вина ОСОБА_1 спростовується допитаної у якості свідка у судовому засіданні апеляційної інстанції інспектора поліції Казимової С.В., яка пояснила, що 13.12.2019 року вона працювала в нічну зміну і на службовий планшет надійшло повідомлення, що водій автомобіля перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Потім вони почали зв`язуватися із заявником та розшукувати зазначений ним автомобіль. Коли час на реагування вийшов їй на телефон знову зателефонував заявник та повідомив, що вони бачать даний автомобіль, він від них намагається втекти. Коли під`їхали до даного автомобіля, ситуація на місці події була дуже напружена, оскільки було дуже багато людей, які вказували на те, що даний водій керував транспортним засобом і що він не хотів зупинятися. На момент їх приїзду громадянин ОСОБА_1 не керував автомобілем. Протокол про адміністративне правопорушення було складено в міськвідділу поліції задля безпеки ОСОБА_1 , оскільки він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Сам факт керування автомобілем вони не бачили. Хто саме зі свідків знімав відео вона не знає, але в неї є номер телефону з якого їй перекинули дане відео.

Крім того вина ОСОБА_1 спростовується переглянутими та дослідженими у судовому засіданні апеляційної інстанції відеозаписами події на оптичному диску, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення.

З даного відео вбачається, що останній коли під`їхали співробітники поліції сидів в автомобілі, проте не керував ним. При цьому апеляційний суд враховує, що дане вбачається із бодікамер поліцейських. Проте інші відеозаписи, які є не диску також не підтверджують керування останнім транспортним засобом. Крім того, апеляційний суд вважає, що дані інші записи, які містяться на даному диску взагалі не є належними та допустимими доказами по справі, оскільки невідомо ким, як пояснила у судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_2 були скинуті їй, на який носій та ким саме конкретно здійснювалися. Більше того із даних записів не можливо встановити коли саме, конкретно, час та місце, вони здійснювалися.

Крім того в якості доказів до протоколу про адміністративне правопорушення були надані письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стосовно того, що вони стали свідками як водій автомобіля ВАЗ 211549 по вулиці Беляєва 5, у дворі, керував транспортним засобом у стані сп`яніння, тому вони затримали його до приїзду поліції, та пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , завчасно надруковані співробітниками поліції обидва чомусь на одному аркуші, де вписані їх прізвища та є підписи, та які не були свідками події, а запрошені в якості свідків були вже під час складення протоколу у відділку поліції.

Разом із тим, апеляційний суд при цьому враховує, що у судове засідання суду апеляційної інстанції неодноразово, тричі, викликалися для безпосереднього допиту зазначені свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 для допиту та спростування викладеного в апеляційній скарзі, шляхом направлення повісток, рекомендованими повідомленнями із врученням, направлення СМС повідомлень на телефони зазначені в письмових поясненнях, та направленням телефонограм кожному із зазначених свідків.

Проте останні в призначені судові засідання до апеляційного суду не з`явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення не надали.

Отже апеляційний суд вжив всіх можливих і необхідних заходів для їх виклику, для безпосереднього допиту у судовому засіданні, однак останні не з`явилися, не підтвердили свої письмові пояснення, не спростували доводи викладені в апеляційній скарзі стосовно допущених порушень при складанні протоколу та доводи щодо відсутності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того при цьому апеляційний суд враховує, що як вбачається із рекомендованого повідомлення свідку ОСОБА_4 , останній взагалі за адресою вказаною у поясненні відібраного співробітниками поліції: місто Кропивницький АДРЕСА_2 . Новгородська АДРЕСА_3 , не проживає.

А тому апеляційний суд враховуючи принцип безпосередності дослідження зібраних доказів у справі не приймає як належні докази письмові пояснення зазначених свідків.

Крім того безпосередньо дослідивши в судовому засіданні апеляційного суду протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , апеляційний суд звертає увагу, що у даному протоколі не зазначено взагалі носій на який здійснювався відеозапис події, який до речі не підтверджує вину ОСОБА_1 . При у цьому враховує, що як зазначила у своїх поясненнях допитана в якості свідка в судовому засіданні апеляційної інстанції інспектор поліції ОСОБА_2 , яка склала протокол про адміністративне правопорушення, частина записів була здійснена на бодікамери поліцейських, проте в протоколі взагалі не зазначено на які саме, та їх номери, а щодо іншої частини записів інспектор взагалі не змогла пояснити хто їй скинув їх та на які саме носії здійснювалися ці записи та ким саме вони здійснювалися конкретно, дане підтверджується журналом та аудіо записом судового засідання апеляційної інстанції, що також вказує на недопустимість зазначених відеозаписів як доказів.

Разом із тим суд апеляційної інстанції також враховує, що ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті порушення зазначив, що він не згоден, так як не їздив за кермом, машина знаходилася в стані спокою.

Отже, апеляційний суд дослідивши та проаналізувавши всі зібрані по справі докази у їх сукупності доходить переконливого висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 автомобілем.

Проте, суд першої інстанції при розгляді справи не звернув увагу на вищевказані допущені порушення співробітниками поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, розглянув справу поверхово та не повно, не надав зібраним по справі доказам належної правової оцінки та дійшов помилкового висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене постанова суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню, із закриттям провадження стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

За таких підстав, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 10200 грн. скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.М. Онуфрієв