Справа № 417/731/20
Провадження № 3-зв/417/2/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2020 р. смт Марківка

Марківський районний суд Луганської області у складі головуючого судді Дідоренко А.Е., за участю секретаря Колеснік В.В., розглянувши заяву судді Марківського районного суду Луганської області Шкирі Віри Миколаївни про самовідвід по справі №417/731/20 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України, відносно ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Марківського районного суду Луганської області Шкирі В.М. знаходиться на розгляді справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України.

Головуючий суддя по справі ОСОБА_2 заявила в даній справі самовідвід обґрунтовуючи його тим, що із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду по справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 року).

У п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є її однокласником та сусідом, він проживає за адресою АДРЕСА_1 , суддя по цій же вулиці в будинку 1а/3, до того ж у них збереглися гарні стосунки зі школи. На підставі вищезазначеного суддя Шкиря В.М. вважає, що вказані нею обставини, можуть викликати сумніви у стороннього спостерігача в її неупередженості або об`єктивності при розгляді даної справи.

Суддя Шкиря В.М. в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду заяви не надала.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду заяви не надав.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути заяву про самовідвід без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши заяву про самовідвід, матеріали адміністративної справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим кодексом та іншими законами України.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не містить спеціальних норм, які передбачають для учасників судового провадження можливість заявити відвід судді та самовідвід судді відповідно, та не передбачають порядку розгляду заяви про відвід та самовідвід.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, і, зокрема, врегулювання права на самовідвід і порядку розгляду заяви про самовідвід.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і вирішити питання про самовідвід за правилами, закріпленими в КПК України.

Підстави для відводу судді визначені ч. 1 ст. 75 КПК України. В даному випадку суд вважає за необхідне керуватися п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, відповідно до якого наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді є обставиною, що виключає участь судді в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

З аналізу наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він, визначивши концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, представив не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Відповідно до Кодексу суддівської етики суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду, що кореспондується з принципом неупередженості в Бангалорських принципах. При виконанні своїх професійних обов`язків суддя не повинен виявляти особистої прихильності, небезсторонності або упередженості.

Враховуючи, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України ОСОБА_1 є однокласником та сусідом головуючої судді по справі, вони в гарних стосунках зі школи, з метою уникнення сумнівів щодо неупередженості головуючого судді Марківського районного суду Шкирі В.М. в очах стороннього спостерігача, забезпечення дотримання вимог суддівської етики, суд приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід судді Шкирі В.М. у зазначеній справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, ст.15 Кодексу суддівської етики, ст. ст. 245, 246, 283 КУпАП, ст.ст. 75, 81-82 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Марківського районного суду Луганської області Шкирі Віри Миколаївни по справі ЄУ №417/731/20 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КпАП України- задовольнити.

Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КпАП України передати до канцелярії Марківського районного суду Луганської області, для подальшого розподілу автоматизованою системою документообігу суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя : А.Е. Дідоренко