Справа № 266/3105/20
Провадження№ 3/266/1300/20

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2020 року м. Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Федотова В.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполь, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 122-2, ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,
09 червня 2020 року о 19 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes-benz Sprinter», з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , рухався у м. Маріуполі по вул. Лисенка, біля буд. 23, будучи тимчасово обмеженим у праві керування, згідно з постановою обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 06.03.2019р. ВП № 33142000, 57251746, чим порушив вимоги ЗУ «Про виконавче провадження», п. 2.1а ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.
09 червня 2020 року о 19 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes-benz Sprinter», з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Продув технічний засіб «Drager Alcotest №0526» на місці, проба позитивна 1,42 проміле, від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим судом про дату та час слухання справи, в судове засідання не з`явився, причин поважності своєї неявки суду не надав, тому суд, вважаючи його причини неявки не поважними, розглядає справу за його відсутності на підставі наявних в справі матеріалів.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вжити якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення ж своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від провадження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачений ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008р №1103, якою затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»; спільним наказом МВС та МОЗ України віл 9 листопада 2015р. № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», самої Інструкцією.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення зазначеного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 3 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008р №1103, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров`я.

Згідно до п.6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008р №1103, та п.7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такій огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

В обґрунтування вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення додано: пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили результати медичного огляду за допомогою приладу «Drager Alcotest», яким визначений стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , результат огляду 1,42 % проміле, та роздрукований чек додано до вказаного протоколу, диск із відеозаписом фіксації зазначених подій, постанову серії ЕАМ № 2661250 від 09.06.2020р., якою ОСОБА_1 притягнуто за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Із переглянутого судом відеозапису події, яка відбувалася 09.06.2020 року встановлено, що поліцейський пояснив двом свідків для чого їх запросили. ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно керував транспортним засобом «Mercedes», зараз з перегаром, права керування не має, погодився продути прилад «Drager Alcotest», проба позитивна, 1,42%, з чим ОСОБА_1 погодився.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУАП, та дане правопорушення знайшло своє підтвердження дослідженими суддею доказами.

Невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, є порушенням вимог п.2.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Санкція ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 3 ст. 126 КУпАП, а його вина в здійсненні даних адміністративних правопорушень, доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 523003 від 09 червня 2020 року; постановою держвиконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 06.03.2019р. ВП № 33142000, 57251746, щодо ОСОБА_1 ; протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 523002 від 09.06.2020 року; диск із відеозаписом фіксації зазначених подій.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, за ч. 2 ст. 130 КУпАП, позбавлений права керування транспортними засобами постановою від 21.12.2018р. строком на три роки, що підтверджує його обізнаність з процедурою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді. ОСОБА_1 зухвало не зупиняв транспортний засіб на законну вимогу поліцейського, і такими діями утворив суспільну небезпеку для учасників дорожнього руху. Вказана поведінка ОСОБА_1 свідчить про суспільну небезпеку вказаної особи, яка не зробила належних висновків після попередніх притягнень його до адміністративної відповідальності за порушення у сфері автомобільного руху.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122-2, ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу подану за допомогою спеціального звукового сигналу та червоно-синього проблискового маячка і керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно довідки УПП в Донецькій області ОСОБА_1 постановою Приморського районного суду м. Маріуполя № 266/7063/18 від 21.12.2018р. за ч. 2 ст. 130 КУпАП позбавлено права керування транспортними засобами постановою строком на три роки.

Згідно зі ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122-2, ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за які підлягає адміністративній відповідальності, тому суд приймає рішення про застосування до нього адміністративного стягнення у виді та межах, передбачених законом за його вчинення.

Також, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір.

Керуючись ст. ст. 252, 283-284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень (код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785, рахунок отримувача № UA0005001, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.податків), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 21081300, отримувач коштів Донецьке УК/Дон.обл./21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок № UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя: Федотова В. М.