Справа № 610/1473/20
Провадження № 3/610/611/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2020 року суддя Балаклійського районного суду Харківської області Носов Геннадій Сергійович, за участю: прокурора Коваленка І.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в смт. Андріївка Балаклійського району Харківської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , депутата Донецької селищної ради Балаклійського району Харківської області, рнокпп НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколу № 406 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 18.06.2020 року, ОСОБА_1 , будучи депутатом Донецької селищної ради Балаклійського районну Харківської області, згідно п. «б», п.1 ч. 1, ст. З Закону №1700-VII, суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, під час розгляду проекту рішення «Про збереження рангу посадової особи місцевого самоврядування Донецькому селищному голові - ОСОБА_2 Анатолію ОСОБА_3 » проголосував «ЗА». Під час вказаних дій виник реальний конфлікт інтересів, про який ОСОБА_1 не повідомив не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене п.1-4 ч.І ст. 28, Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно з протоколу № 407 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 18.06.2020 року, ОСОБА_1 , будучи депутатом Донецької селищної ради Балаклійського районну Харківської області, згідно п. «б», п.1 ч. 1, ст. З Закону №1700-VII, суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, під час розгляду проекту рішення «Про збереження рангу посадової особи місцевого самоврядування Донецькому селищному голові - ОСОБА_2 Анатолію ОСОБА_3 » проголосував «ЗА». Під час вказаних дій виник реальний конфлікт інтересів, та при якому ОСОБА_1 вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене п.1-4 ч.1 ст. 28, Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою судді від 01.07.2020 року справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративноївідповідальності за ч. 1 ст.172-7 КУпАП (справа 610/1473/20, провадження № 3/610/611/20), за ч.2 ст.172-7 КУпАП (справа 610/1474/20, провадження № 3/610/612/20) - об`єднано в одне провадження.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 судовому засіданні від дачі пояснень відмовився відповідно до ст.63 Конституції України, просив постановити рішення про закриття справи за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Коваленко І.О. у судовому засіданні підтримав позицію, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Вбачається, що протоколи про адміністративні правопорушення №406 та №407 від 18.06.2020 року складені уповноваженою особою - оперуповноваженим УСР в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Бунчик Д.П..

Матеріалами справи встановлено, що згідно рішення № 2-УІІ-І від 22.01.2020 Донецької селищної ради Балаклійського району Харківської області «Про початок повноважень депутатів Донецької селищної ради УІІ-І скликання» ОСОБА_1 є депутатом УІІ-І скликання округу № 14 Донецької селищної ради Балаклійського району Харківської області.

22.01.2020 року ОСОБА_1 прийняв присягу новообраного депутата Донецької селищної ради.

Таким чином, згідно з п.п. «б» п. І ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом відповідайьності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Рішенням І сесії VII-I скликання Донецької селищної ради №7-VII-І від 22 січня 2020 року прийнято рішення про збереження ОСОБА_4 - Донецькому селищному голові 7 ( сьомого ) рангу четвертої категорії посадової особи місцевого самоврядування .

Згідно додатку №3 до протоколу І сесії VII-I скликання від 22 січня 2020 року, вбачаються результати поіменного голосування з питання збереження рангу посадової особи місцевого самоврядування Донецькому селищному голові ОСОБА_4 , "ЗА" - проголосували 26 голосів, "ПРОТИ" 0 - голосів, "УТРИМАЛИСЬ" - 0 голосів. Депутат ОСОБА_1 приймав участь у голосуванні з результатом "ЗА".

З заяви ОСОБА_5 від 17.03.2020 року, вбачається, що під час розгляду проекту рішення депутат ОСОБА_1 не заявляв про конфлікт інтересів, як не заявляв про наявність конфлікту інтересів і Донецький селищний голова ОСОБА_4 , який був присутнім на засіданні ради від 22.01.2020 року, у зв"язку з прийняттям участі у вказаному голосуванні рідного брата - ОСОБА_1 . Зазначено, що є підстави підозрювати, що при голосуванні за прийняття рішення депутат ОСОБА_1 діяв в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 172-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Відповідно до ч.1 ст.12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч.1 ст. 28З акону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

В силу ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Положення ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» визначає реальний конфлікт інтересів як суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об"єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об"єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Примітка до ст. 172-7 КУпАП, визначає, що у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об"єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року роз"яснив, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об"єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об"єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Беручи до уваги визначення поняття «реальний конфлікт інтересів», згідно з яким він можливий при прийнятті рішення, а також роль окремої особи при прийнятті рішення колегіальним органом, можемо констатувати, що голосування окремою особою само по собі не може створювати безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між її діями та юридичними наслідками у формі прийнятого рішення колегіальним органом. Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає.

Згідно ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В силу ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів та ін.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачені ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зокрема, провадження в справі про адміністративнеправопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях депутата селищної ради ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-7, ч. 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Обов`язковою умовою настання відповідальності за ч. 1 ст.172-7, ч. 2 ст.172-7 КУпАП є наявність реального кофлікту інтересів. Судом встановлено, що приймаючи участь у засіданні І сесії VII-I скликання Донецької селищної ради, голосуючи за прийняття рішення «Про збереження рангу посадової особи місцевого самоврядування Донецькому селищному голові ОСОБА_4 " ОСОБА_1 як депутат селищної ради, діяв в умовах лише потенційного конфлікту інтересів. Вищезазначене питання було винесене на розгляд сесії, прийняте депутатами колегіально та одноголосно, голос ОСОБА_1 не був вирішальним при прийнятті вказаного рішення. Суперечність між приватним та службовим інтересом депутата селищної ради ОСОБА_1 реально не впливала на об`єктивність або неупередженість прийняття І сесії VII-I скликання Донецької селищної ради, рішення «Про збереження рангу посадової особи місцевого самоврядування Донецькому селищному голові ОСОБА_4 " від 22 січня 2020 року за №7-VII-І.

Окрім цього, не надано суду документів, підтверджуючих родинні відносини між братами - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Більше того, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, являється умисним діянням та може мати місце при наявності прямого умислу правопорушника на вчинення протиправних дій, однак матеріалами справи не доведено наявність умислу ОСОБА_1 на вчинення корупційного правопорушення.

Так, відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», національні суди при розгляді справ зобов`язані застосовувати Конвенцію та практику суду, які є джерелом національного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року, суд зазначив, що відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено національним законодавством.

Викладене, узгоджується із положеннями ч.3 ст.62 Конституції України, згідно якої обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, що стосується й обвинувачень в адміністративних правопорушеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Викладене також вказує на відсутність у суду законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Отже, з протоколів про адміністративне правопорушення №406 та №407, складених 18.06.2020 року не вбачається, що під час засідання І сесії VII-I скликання Донецької селищної ради при розгляді питання в інтересах його рідного брата ОСОБА_4 та прийняття рішення «Про збереження рангу посадової особи місцевого самоврядування Донецькому селищному голові Наздрачову Анатолію Петровичу" від 22 січня 2020 року за №7-VII-І, будь-яких дій, які б мали ознаки реального конфлікту інтересів в діях ОСОБА_1 не було, а тому в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, у зв`язку з цим провадження у справі відповідно до п. 1 ст.247КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.36, п. 1 ч.1 ст.247, ст. ст.283,284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено 15 липня 2020 року.

Суддя Г.С. Носов