Справа № 445/322/20 Головуючий у 1 інстанції: Сивак В.М.
Провадження № 33/811/697/20 Доповідач: Галапац І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 12 травня 2020 року, -

з участю потерпілого ОСОБА_2 ,

захисника правопорушника -

адвоката Лукащука Я.М.,

правопорушника ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч.4 ст. 130, ч.2 ст. 36 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Також постановлено стягнути із ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , 18 лютого 2020 року, близько 16 год. 45 хв. в м. Золочеві по вул. Львівській, 14, Львівської області, керуючи автомобілем ВАЗ 21011, н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи розворот та рухаючись заднім ходом, не врахував дорожню обстановку та скоїв зіткнення із припаркованим автомобілем MERCEDES-BENZ VITO, д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та до того, що автомобілі зазнали механічних пошкоджень, тобто порушив п.10.9 «Правил дорожнього руху», за що ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Крім цього, ОСОБА_1 , 18 лютого 2020 року, близько 16 год. 45 хв. в м. Золочеві по вул. Львівській, 14, Львівської області, керуючи автомобілем ВАЗ 21011, н.з. НОМЕР_1 , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Крім цього, ОСОБА_1 , 18 лютого 2020 року, близько 16 год. 45 хв. в м. Золочеві по вул. Львівській, 14, Львівської області вживав алкоголь (пиво) після дорожньо-транспортної пригоди за його участю та відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера "Драгер", а також відмовився від проходження огляду у Золочівській ЦРЛ, чим порушив п.2.10є; 2.5 «Правил дорожнього руху», за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим і таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Зазначає, що 18 лютого 2020 року не вчиняв жодних адміністративних правопорушень.

Акцентує, що розгляд справи в суді першої інстанції проходив без його участі та участі його представника, окрім цього, судом було проігноровано його клопотання про відкладення розгляду справи з поважних причин.

Також апелянт заперечує події пов`язані із залишенням місця ДТП, оскільки в цей час він був на станції технічного обслуговування в м. Золочеві по вул. Львівській, 50.

Зазначає, що розміщення незначних пошкоджень (потертостей фарби) на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ VITO» не відповідають розміщенню жодній виступаючій частині його автомобіля. Окрім цього, на його автомобілі відсутні сліди контакту з іншим транспортним засобом, як немає слідів контакту із автомобілем білого кольору.

Вважає, що суд належним чином не з`ясував фактичні обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки про наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4. ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП не вмотивовані належним чином та не ґрунтується на доказах, що містяться в матеріалах цієї справи, справу розглянуто поверхово.

Просить скасувати постанову Золочівського районного суду Львівської області від 12 травня 2020 року та постановити нову, якою закрити провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та виступ його захисника - адвоката Лукащука Я.М., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення потерпілого ОСОБА_2 про її заперечення та залишення постанови суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно практики Європейського суду з прав людини будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4. ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у постанові, обґрунтований наявними в матеріалах справи доказами, дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ОБ № 115573 (а.с.4); серії ОБ № 115572 (а.с.30); серії ОБ № 115571 (а.с.51) від 18 лютого 2020 року, які відповідають вимогам ст. 256 КУпАП та складені уповноваженою на те особою; схемою місця ДТП від 18 лютого 2020 року (а.с.52), яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти і дані про обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, також охарактеризовано пошкодження транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ VITO», д.н.з. НОМЕР_2 , отриманих внаслідок ДТП; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с.7); правопорушника ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 (а.с.8, 9), яким суддя районного суду дав правову оцінку, з чим погоджується і апеляційний суд.

Також, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, окрім іншого, підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.5, 6), які засвідчили факт відмови правопорушника від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу та у медичному закладі.

Крім цього, апеляційний суд приймає до уваги пояснення потерпілого ОСОБА_2 про те, що свідок ОСОБА_3 чітко вказав йому на ОСОБА_1 , як на особу, яка вчинила ДТП, пошкодивши його - ОСОБА_2 транспортний засіб та в подальшому, покинула місце дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги правопорушника безпідставними і такими, що не впливають на законність прийнятого по суті рішення, щодо його винуватості у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4. ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП.

Призначене правопорушнику судом першої інстанції стягнення, відповідає вимогам ст.ст. 23, 36 КУпАП.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова законною і підстав для її скасування та закриття провадження в справі не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 12 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду Галапац І.І.