Справа №198/503/20
Провадження №3/0198/216/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

30.11.2020 року суддя Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області Білинський М.В., розглядаючи у відкритому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області справу про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм маршрутного автобуса (перевезення здійснює між населеними пунктами) ТОВ «Север транс», місце проживання АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП,

за ст.44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2020 року, о 15:30 годині, ОСОБА_1 (працюючи водієм маршрутного автобуса, який здійснював пасажирський рейс між м.Павлоград та с.Шандрівка), керуючи мікроавтобусом марки Спринтер, держномер НОМЕР_1 , здійснюючи рейс по перевезенню пасажирів між вказаними вище населеними пунктами, не використовував засіб індивідуального захисту (захисної маски, або респіратора), чим порушим п.п.1 п. 10 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вказані вище обставини повністю визнав та пояснив суду, що справді, будучи водієм маршрутного автобуса, того дня здійснював рейс між м. Павлоград та с. Шандрівка, при цьому він не використовував засіб індивідуального захисту (захисної маски). Про те, що маскою обов`язково потрібно користуватися він знав і завжди дотримувався цього правила. Проте, під час рейсу у маски відірвалося кріплення (резинка, яка одягається за вухо), запасної маски у нього при собі не було, а взяти нову на маршруті (посеред полів) йому було ніде. У зв`язку з цим, він вирішив доїхати без маски до найближчого населеного пункту, у якому є аптека і купити маску там, припинити рейс він не міг, оскільки це б означало необхідність висадки пасажирів посеред поля.

Самостійно виготовити маску з підручних матеріалів, або полагодити ту, що була він не міг, оскільки був зайнятий керуванням автобуса, а звернутися з даного приводу за допомогою йому не було до кого.

Крім цього, ОСОБА_1 30.11.2020 року звернувся до суду з письмовим клопотанням у якому (вказуючи, що проконсультувався з адвокатом) просив суд розглянути справу по суті цього ж дня, без витребування з поліції додаткових доказів, без виклику свідків. Також, ОСОБА_1 у своєму клопотання заперечував проти повернення справи до органу поліції, вказавши, що це не передбачено діючим КУпАП та КПК України, а посадові особи органів державної влади можуть вчиняти лише ті дії, які прямо передбачені законом. Вказав ОСОБА_1 у своєму клопотання і про те, що має право на оперативний розгляд справи щодо нього впродовж розумного строку.

Допитавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю доведена. Вона підтверджується його показами даними в судовому засіданні, протоколом про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, у відповідності до ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Як слідує з обставин справи, водій ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, у разі припинення здійснення рейсу (внаслідок відсутності у нього на той момент засобу індивідуального захисту - маски), було б завдано шкоду правам громадян (пасажирам).

За таких обставин, на переконання суду, заподіяна ОСОБА_1 шкода ризик інфікування пасажирів була менш значною ніж відвернута зрив рейсу, а отже справа підлягає закриттю на підставі положень ст. 18 КУпАП.

Ставити під сумнів правдивість пояснень ОСОБА_1 у суду немає підстав, оскільки вони є послідовними та чіткими (співробітнику поліції на місці зупинки автобуса дав аналогічні пояснення а.с. 2).

Крім цього, у відповідності до ст. 62 ч. 3 Конституції України (закону прямої дії), усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому суд виходить із того, що в розумінні ЄСПЛ дана справа відноситься до кримінальних справ.

Також, судом приймається до уваги відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, наявність обставин, що пом`якшують відповідальність - щире розкаяння, активне сприяння розкриттю правопорушення.

Згідно ст. 17 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 18, 283-285, 287, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з тим, що він діяв у стані крайньої необхідності.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: М. В. Білинський