Справа № 161/3239/20 Провадження №33/802/415/20 Головуючий у 1 інстанції:Черняк В. В.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Гаврилюка В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 травня 2020 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнано винним за те, що 25 лютого 2020 року о 01 год 00 хв у м. Луцьку, на вул. Кривоноса, 18, Волинської області, він керував автомобілем, марки Mercedes-Benz 412D, НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9«а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, подала апеляційну скаргу. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки не був присутній у судовому засіданні місцевого суду, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю з 21 травня до 29 травня 2020 року включно, а з копією судового рішення ознайомився на сайті Луцького міськрайонного суду Волинської області 01 червня 2020 року. З огляду на наведене, вважає строк на апеляційне оскарження пропущеним з поважних причин. Стверджує, що за кермом автомобіля не перебував, а до місця зупинки ним керувала інша особа ОСОБА_2 , про що він повідомляв працівників поліції. Вказує, що ним була подана скарга на дії працівників поліції, на яку він отримав відповідь. Враховуючи наведене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Враховуючи, що справу було розглянуто місцевим судом за відсутності ОСОБА_1 , який згідно з доданими до апеляційної скарги документів перебував на лікуванні, тому строк на апеляційне оскарження постанови судді щодо ОСОБА_1 підлягає поновленню, так як він пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Гаврилюка В.В., які підтримали апеляцію у повному обсязі та просили скасувати постанову судді і закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано не було.

В оскаржуваній постанові суддя вказав, що в судове засідання ОСОБА_1 не прибув, хоча про нього був повідомлений належним чином, а саме шляхом направлення судової повістки за його місцем проживання, а також телефонограмою за номером мобільного телефону, який він самостійно вказав у своєму клопотанні про відкладення судового розгляду, який був призначений на 14 травня 2020 року (а.с.18).

Розгляд справи був відкладений на 10 год 00 хв 22.05.2020.

Матеріалами справи стверджується, що 22 травня 2020 року ОСОБА_1 подав до місцевого суду заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю та карантинними заходами, спричиненими поширенням коронавірусу COVID-19 (а.с.15-16).

Дана обставина, а саме захворювання ОСОБА_1 , повністю підтверджується листком непрацездатності. З приєднаного до апеляційної скарги листка непрацездатності серії АКА №520139 вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні місцевого суду, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю з 21 травня до 29 травня 2020 року включно.

Суд першої інстанції проігнорував клопотання ОСОБА_1 про перебування його на лікуванні, вимоги ст.268 КУпАП, запроваджений в країні карантин та безпідставно провів розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши права ОСОБА_1 .

З таким рішенням місцевого суду не може погодитися суд апеляційної інстанції.

Так, статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин через спалах у світі короновірусу COVID-19.

17 березня 2020 року Рада суддів України затвердила рекомендації щодо встановлення особливого режиму роботи судів України задля убезпечення населення України від гострих респіраторних захворювань та короновірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Однак, всупереч вищенаведеним положенням законодавства суд першої інстанції розглянув справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, незважаючи на клопотання останнього про відкладення розгляду справи через хворобу, у його відсутності, під час запровадженого в країні карантину, чим грубо порушив право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 7 КУпАП регламентовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За таких обставин, враховуючи те, що в порушення вимог ст.268 КУпАП справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, із визнанням її винуватою та накладенням адміністративного стягнення, наявні підстави для скасування постанови та прийняття нової, як це передбачає п.3 ч.8 ст.294 КУпАП.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а зміст постанови суду має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 25 лютого 2020 року серії ОБ №165606 25 лютого 2020 року о 01 год 00 хв у м. Луцьку, на вул. Кривоноса, 18, Волинської області, ОСОБА_1 керував автомобілем, марки Mercedes-Benz 412D, НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (а.с.1).

Посилання апелянта на те, що матеріалами справи не доводиться факт керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає голослівними.

Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 345 від 25.02.2020 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.3).

Крім того, даний факт підтверджується відеофіксацією правопорушення, дослідженої апеляційним судом (час відео 01:25:13, а.с.4).

Сам ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції погодився пройти такий огляд (час відео 01:11:51, а.с.4).

Твердження апелянта про те, що він не перебував за кермом, спростовується словами останнього, який на запитання поліцейського відповів, що перед керуванням випив «дві пляшки пива» (час відео 01:02:21, а.с.4), а згодом сам два рази зауважив, що проходження ним огляду покаже перебування у стані алкогольного сп`яніння, оскільки він недавно випив (час відео 01:06:09, 01:06:53, а.с.4).

Піддавати даний відеозапис сумніву у апеляційного суду немає підстав.

Таким чином, будь-які заперечення, викладені в апеляційній скарзі, щодо достатності та належності доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 до уваги судом апеляційної інстанції не приймаються.

Нових доказів стороною захисту апеляційному суду надано не було.

За таких обставин, вважаю водієм порушено пункт 2.9«а» Правил дорожнього руху та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Положення ч.2 ст.38 КУпАП визначають, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення вчинене 25 лютого 2020 року (а.с.1), а тому ще до надходження справи до суду апеляційної інстанції (11.06.2020) закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд позбавлений законної можливості накласти на правопорушника стягнення поза строками, визначеними ст.38 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 травня 2020 року щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов