Справа №461/338/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Фролова Л.Д., за участі представника митного органу Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Галицької митниці Держмитслужби, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Львівська обл., місце проживання - АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 10.01.2018 року, виданий 4616,

за порушення митних правил заст. 472 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2019 р., о 10 годині 40 хвилин в зону митного контролю по смузі руху «червоний коридор» пункту пропуску «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби заїхав транспортний засіб «VOLKSWAGEN T4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Україна, під керуванням громадянина України ОСОБА_1 з Республіки Польща до України. В ході проведення письмового декларування ОСОБА_1 заявив про перевезення товару „електрична піч 1 шт., що не перевищує встановлені митним законодавством неоподаткованої норми (ст.374 МКУ). Пасажири також задекларували письмово наявність товару, що не перевищує норми. Після завірення митних декларацій штампом „Під митним контролем № 280, транспортний засіб було направлено в бокс поглибленого огляду для здійснення митного огляду. В ході здійснення митного огляду транспортного засобу в його багажному відділенні, без ознак приховування виявлено, незаявлений за встановленою формою товар, а саме: телевізор ТМ „Samsung UE43RU7172 у кількості 1 шт. Вартість, згідно TAX FREE № 3442/19 становить 1380 польських злотих, що згідно курсу НБУ становить 8386,36 грн. В своїх поясненнях від 22 грудня 2019 року громадянин ОСОБА_1 визнав товар своєю власністю.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ст. 472 МК України.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, щиро розкаявся, просив не застосувати конфіскацію товару телевізора, який він ввіз на територію України для особистого користування.

Представник митного органу в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, яке йому інкриміноване. До останнього слід застосувати стягнення, передбачене санкцією статті 472 МК України.

Відповідно до ст. 472 МК України порушенням митних правил визнається недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Заслухавши думку представника Галицької митниці Держмитслужби, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, оскільки він вчинив дії направлені на переміщення через митний кордон України товару, шляхом недекларування, тобто не заявивши за встановленою формою точних та достовірних відомостей про нього, а саме про його наявність та кількість.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, підтверджується матеріалами справи, зокрема:

- даними, що містяться у протоколі про порушення митних правил № 4930/2090000/19 від 22 грудня 2019 року;

- контрольним талоном проходження по «червоному коридору»;

- митною декларацією ОСОБА_1 від 22 грудня 2019 року, де серед задекларованих речей вказано «забудова, електропіч»;

- поясненнями ОСОБА_1 , у яких він вказав, що незадекларований товар є його власністю;

- актом проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 22 грудня 2019 року;

Вирішуючи питання призначення виду стягнення за порушення митних правил, з урахуванням характеру вчиненого порушення, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, обставин справи, суддя приходить до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення в межах санкції статті 472 Митного кодексу України, якою передбачено вчинене правопорушення, а саме штраф у розмірі 100 % вартості незадекларованих товарів у розмірі 8386,36 грн.

Вирішуючи питання щодо додаткового виду стягнення конфіскації товару, суд враховує наступне.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципам міжнародного права.

Відтак, найважливіша вимога статті полягає в тому, щоб будь-яке втручання державного органу в мирне володіння майном було законним тобто, відповідало положенням національного законодавства, було сумісним з верховенством права, що також включає свободу від свавілля, було доступним та передбачуваним. Втручання у володіння майном також повинне бути пропорційним, тобто відповідати тяжкості правопорушення.

Суд повинен проаналізувати чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто чи не стануть вжиті заходи особистим і надмірним тягарем для порушника.

Аналогічний висновок міститься у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Мякотін проти України» від 19 грудня 2019 року.

Крім того, принцип верховенства права - одна з підвалин демократичного суспільства, яка закріплена в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, КУпАП та МК України.

Поза увагою суду не може залишитися і той факт, що ОСОБА_1 за результатами розгляду цієї справи вже зазнає стягнення у виді штрафу в розмірі вартості цього товару, що складає 8386,36 грн. Судом враховано, що відповідно до письмових та наданих суду пояснень ОСОБА_1 , останній свою вину визнав, щиро кається.

Отже, аналіз вищезазначених положень та наявних в матеріалах справи даних дають підстави зробити суду висновок, що застосування конфіскації товару в даному конкретному випадку, як про це просить представник митного органу, буде надмірним, оскільки таким чином буде порушений справедливий баланс між інтересами суспільства та особи. Таким чином, суд не застосовує до ОСОБА_1 стягнення у виді конфіскації товару та повертає останньому телевізор ТМ „Samsung UE43RU7172.

Крім того, відповідно до ст. 40 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір 420,40 грн., а на підставі ч. 1 ст. 519 МК України та розрахунку, витрати за зберігання вилучених товарів на складі митниці.

Керуючись ст. ст. 472,519,520,524, 527,528 МК України, ст. 40-1 КУпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 8386 (вісім тисяч триста вісімдесят шість) грн 36 коп.

Повернути ОСОБА_1 вилучений відповідно до протоколу про порушення митних правил № 4930/2090000/19 від 22 грудня 2019 року товар - телевізор ТМ „Samsung UE43RU7172 у кількості 1 шт. після здійснення його митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися або для повернення на митну територію держави, з якої його було ввезено (на його розсуд).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці ДФС витрати за зберігання вилучених товарів на складі митниці у розмірі 16 (шістнадцять) грн 17 коп.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Д. Фролова