ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2652/20 Номер провадження 33/814/514/20Головуючий у 1-й інстанції Тимчук Р. І. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участі секретаря судових засідань Коротун І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 10.06.2020,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп.

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 визнано винуватим за те, що він 21.03.2020 о 22 год 00 хв, керував автомобілем Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Героїв-Чорнобильців в м. Полтава у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9"а" ПДР України.

Не погоджуючись із судовим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, так як місцевий суд, розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , чим порушив вимоги ст.268 КУпАП.

У судове засідання суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, однак 15.12.2020 подав заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи, призначений на 16.12.2020, без його участі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно з положеннями статті 294 КУпАП судове рішення переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Адміністративна відповідальність за статтею 130 КУпАП настає, зокрема за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9 «a» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, встановлених судом, підтверджується належними, допустими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми доказами.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №400965 від 21.03.2020, 21.03.2020 о 22:00 ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Героїв-Чорнобильців в м. Полтава у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер» в присутності двох свідків, результат 1,34 проміле алкоголю в крові.

У вказаному вище протоколі про адміністративне правопорушення зазначені свідки факту проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, вказаний протокол, складений уповноваженою на це особою - поліцейським роти №2 УПП в Полтавській області ДПП Видашенком А.В., підписаний останнім, свідками та ОСОБА_1 без будь-яких застережень чи зауважень. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , роз`яснено його права та обов`язки, передбачені Конституцією України, положеннями ст.268 КУпАП та повідомлено про місце, дату та час розгляду справи у суді першої інстанції, що підтверджується підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у відповідних графах протоколу.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 від 21.03.2020 №400965 у водія ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія ВІВ 061902 від 4.06.2020 та видано останньому тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 (а.с. 1).

Відповідно долученої до матеріалів справи роздруківки технічного приладу «Драгер» вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння 21.03.2020 о 22:46 за допомогою спеціального технічного засобу "Drager Alcotest 7510", результат якого показав 1.34 проміле алкоголю в крові. (а.с.2).

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведено у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, огляд проводився за допомогою приладу ALCOTEST «DRAGER» 7510, результат - 1.34 проміле алкоголю в крові. У графі «з результатами згоден» міститься підпис ОСОБА_1 й, окрім цього наявні підписи свідків, що підтверджує присутність останніх під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці(а.с.3).

Переглядаючи апеляційну скаргу та оцінюючи докази, досліджені судом першої інстанції, апеляційний суд вважає, що дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №400965 від 21.03.2020, роздруківки технічного приладу «Драгер» та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 21.03.2020 повністю узгоджуються зі змістом відеозаписів у матеріалах справи.

Так, з відеозаписів, що містяться на технічному носії інформації, долученому до матеріалів справи працівниками поліції, вбачається, що 21.03.2020 приблизно о 22:00 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer та був зупинений поліцією за допомогою увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольорів та здійснення спеціального звукового сигналу. Одразу після зупинки (через декілька секунд - 0.26-0.31хв) ОСОБА_1 вийшов з автомобіля через водійські двері, після чого йому було повідомлено про причину зупинки. У ході спілкування з ОСОБА_1 працівниками поліції виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (нечітка хода та почервоніння обличчя), про наявність яких повідомлено водія. Після чого ОСОБА_1 у присутності двох свідків, на запитання працівника поліції погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер», й, у подальшому, перевіривши герметичність запакованого мундштука, розпакувавши його та після контрольного заміру повітря, ОСОБА_1 в присутності двох свідків продув «Драгер», результат якого показав 1.34 проміле алкоголю в крові, замість дозволеного 0.2 проміле.

Варто зауважити, що після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 про місце, дату та час розгляду справи в суді першої інстанції, що підтверджує достовірність даних викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення працівник поліції Видашенко А.В. підтвердив зазначені вище обставини та зазначив, що після вилучення посвідчення водія в ОСОБА_1 , транспортний засіб було передано іншому водієві, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №400965 від 21.03.2020, згідно з якими керування автомобілем передано водієві ОСОБА_2 , який зобов`язався доставити транспортний засіб до місця стоянки.

За таких обставин, на підставі викладеної вище сукупності доказів, які взаємоузгоджуються між собою, апеляційний суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є водієм, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №400965 від 21.03.2020, відповідно до яких у ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія ВІВ 061902 від 4.06.2009.

Отже, суд першої інстанції, з урахуванням положень ст.33 КУпАП, правильно наклав стягнення на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення його прав внаслідок розгляду справи без його участі, то під час апеляційного перегляду встановлено, що місцевий суд неодноразово здійснював заходи щодо забезпечення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності бути присутнім у судовому засіданні, повідомляючи ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи, а саме шляхом направлення на його ім`я судової повістки за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, яка є ідентичною адресі, зазначеною апелянтом в апеляційній скарзі, та неодноразово відкладаючи розгляд справи у зв`язку з надходженням клопотань ОСОБА_1 (6.04.2020, 17.04.2020, 28.04.2020, 25.05.2020). Аналізуючи зміст поданих клопотань, частина з яких мотивована запровадженням карантинних заходів, апеляційний суд зазначає, що оскільки жодною з редакцій Постанови Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 211 від 11.03.2020 не було припинено роботу судів, встановлення на території України карантину не позбавляло ОСОБА_1 можливості з`явитися до суду за умови використання засобів індивідуального захисту.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, повідомлено про дату, час та місце розгляду справи в суді першої інстанції. Крім того, подача особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, клопотань про відкладення розгляду справи із зазначенням дати чергового судового засідання, свідчить про обізнаність ОСОБА_1 із місцем, датою та часом проведення розгляду справи щодо нього, в тому числі й щодо судового засідання, призначеного на 10.06.2020, під час якого було винесено оскаржувану постанову. Так, клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 10.06.2020 містить лише констатацію причини неможливості прибути в судове засідання у зв`язку з хворобою, в той час будь-яких доказів на підтвердження даної обставини апелянтом надано не було, у тому числі і до дня розгляду справи в апеляційній інстанції.

Водночас слід зазначити, що при розгляді справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 мав можливість для реалізації прав, передбачених Конституцією України та ст. 268 КУпАП, однак в судове засідання Полтавського апеляційного суду не з`явився, подавши заяву про здійснення розгляду апеляційної скарги без його участі, яка, у свою чергу не містить наведення причин, що об`єктивно унеможливили б явку ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене вище, та зважаючи на встановлення діючим законодавством строку щодо можливості накладення адміністративного стягнення, за обставин, викладених вище, розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 не перешкодив місцевому суду винести законне та обгрунтоване судове рішення.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в апеляційній скарзі не наведено.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.294КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 10.06.2020 щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун