Справа № 503/55/20
Провадження №3/503/33/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Сердюк Б.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 411106 складеного 02.01.2020 року, 08.12.2019 року приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 , на АДРЕСА_2 , вчинив хуліганські дії, а саме наніс ОСОБА_2 декілька ударів кулаком в обличчя в присутності сторонніх осіб та висловлювався на адресу останнього грубою нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 вину визнав, пояснив, що вдарив ОСОБА_2 ..

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

За змістом диспозиції ст. 173 КУпАП об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі діяння, як нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян, інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії. Тобто, суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

08.12.2019 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області, в якій просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 , який 08.12.2019 року приблизно о 20 год. 00 хв. спричинив потерпілому на території його домоволодіння тілесні ушкодження.

До протоколу, який надійшов до суду, додані протокол допиту потерпілого ОСОБА_2 від 09.12.2019 року, який вказав, що 08.12.2019 року він разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 та їхніми друзями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходились в його будинку та святкували народження його онука. Приблизно о 20 год. 00 хв. до його домоволодіння прибув ОСОБА_1 , з яким він перебуває у родинних відносинах та який без попередження зайшов до будинку і присів за стіл, та повідомив їм, що перед цим він був у свого друга, з яким вони вживали алкогольні напої. Після чого, під час спільного святкування ОСОБА_1 поводив себе зухвало та ображав присутніх в будинку нецензурною лайкою. Потім між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_1 наніс потерпілому два удари кулаком в обличчя та в присутності сторонніх осіб висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, але реальних дій не вчиняв, протокол допиту свідка ОСОБА_4 та протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 09.12.2019 року, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346 від 09.12.2019 року, які вказали, що 08.12.2019 року вони перебували у своїх друзів Лебзяків та знаходились в їхньому будинку де святкували народження їхнього онука. Приблизно о 20 год. 00 хв. з`явився ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та почав висловлюватися на адресу власників будинку нецензурною лайкою. Потім ОСОБА_2 попросив ОСОБА_1 покинути його будинок. ОСОБА_1 почав погрожувати фізичною розправою. Після цього, ОСОБА_1 наніс ОСОБА_2 два удари кулаком в обличчя.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.12.2019 року слідчим Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП України в Одеській області було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000346 за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Проявом хуліганських дій є будь-які протиправні дії, спрямовані на порушення громадського порядку.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

При цьому такі дії мають вчинятися особою безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу. До таких місць можна віднести під`їзди житлових будинків, підземні переходи, ліфти, таксофони, заклади охорони здоров`я, навчальні та освітньо-виховні заклади, дитячі майданчики, спортивні майданчики та приміщення закритих спортивних споруд, громадський транспорт, стадіони, приміщення відкритих та закритих спортивних споруд, заклади громадського харчування, приміщення закладів культури, приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ, приміщення підприємств, установ та організацій всіх форм власності.

Таким чином, наведені положення законодавства прямо передбачають, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу, мотивом явної неповаги до суспільства, тобто хуліганським мотивом.

Враховуючи вищевикладене, встановлено, що ОСОБА_2 перебував у власному житловому будинку та святкував народження онука, через деякий час до його будинку зайшов ОСОБА_1 , після цього між ними виник конфлікт, під час якого ОСОБА_1 наніс потерпілому ОСОБА_2 декілька ударів кулаком в обличчя та висловлювався на його адресу нецензурною лайкою в присутності сторонніх осіб.

Тобто судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у будинку потерпілого ОСОБА_2 , що не являється громадським місцем, громадський порядок та спокій громадян він не порушував, оскільки між ними виник конфлікт, внаслідок чого ОСОБА_1 наніс потерпілому декілька ударів та висловлювався нецензурними та образливими словами, після чого конфлікт припинився й громадський порядок та спокій інших громадян не було порушено.

Таким чином, встановлені у судовому засіданні обставини, не підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 умислу на вчинення дрібного хуліганства, крім того, надані до протоколу матеріали не містять посилань на те, що діями ОСОБА_1 було порушено громадський порядок і спокій громадян в громадському місці.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що оцінюючи докази, суд повинен керуватися принципом доведення "поза розумним сумнівом", який сформульований в рішенні від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення даного принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) у відповідності до якого, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Отже, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, зокрема відсутність будь-яких доказів вини ОСОБА_1 , виникає розумний сумнів з приводу достовірності відомостей, внесених у протокол про адміністративне правопорушення.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

На підставі наданих суду та досліджених судом документів, суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, не знайшли свого підтвердження, оскільки суду не надані належні, достовірні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується органами поліції, а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Б.С. Сердюк