Номер провадження: 33/813/1370/20
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

потерпілого ОСОБА_1

представника ОСОБА_1 - адвоката Мороз А.А.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 13 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, заміжню, адвоката АО «Меліус», проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Також стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 420, 40 грн.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №543926 від 11.08.2020 року, водій ОСОБА_2 11.08.2020 року о 10 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом KIA Picanto, д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Одесі по вул. Ольгіївська в бік вул. Мечникова не врахувала дорожньої обстановки та не дотрималася безпечного бокового інтервалу, здійснила зіткнення з транспортним засобом MAN TGS 41.400, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водій ОСОБА_2 порушила вимоги п.п.13.1, 2.3.б Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Не погоджуючись із вказаною постановою, 02.11.2020 року ОСОБА_2 поштою направила до Приморського районного суду м.Одеси апеляційну скаргу, в якій просить постанову Приморського районного суду м.Одеси від 13 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП скасувати, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, розпочате на підставі протоколу за недотриманням вимог п.13.1 ПДР від 11.08.2020 року.

Також у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

До суду апеляційної інстанції правопорушник ОСОБА_2 не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового засідання (а.с.54, 55).

В свою чергу, ОСОБА_2 надала до суду клопотання про розгляд справи в її відсутність (а.с.57).

Враховуючи викладені обставини, а також те, що про розгляд справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 була повідомленою завчасно, майже за 3 неділі (а.с.54), апеляційний суд вважає неповажною причину її неявки до суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим вважає за можливе розглянути справу у її відсутність на підставі наявних у матеріалах справи доказів та за участю іншого водія ОСОБА_1 а також його представника - адвоката Мороз А.А,

Вивчивши клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 була присутньою при винесенні оскаржуваної постанови Приморського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2020 р., однак копію оскаржуваної постанови вона отримала лише 21 жовтня 2020 року, а тому вража. Що на апеляційне оскарження постанови суду є 02 листопада 2020 року.

Таким чином, зазначені обставини свідчать про те, що строк на апеляційне оскарження був пропущений апелянтом ОСОБА_2 з поважних причин, тому підлягає поновленню.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що апеляційний перегляд судового рішення гарантовано учасникам справи п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, статтею 6 Європейської Конвенції «Про права людини і основоположних свобод» та практикою Європейського суду по правам людини.

Що стосується суті апеляційної скарги, то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Крім того, згідно з ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив із того, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 543926 від 11.08.2020 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем КІА Picanto, у м.Одесі по вул.Ольгіївська в бік вул.Мечникова, не врахувала дорожньої обстановки та не дотрималася безпечного бокового інтервалу, здійснила зіткнення з транспортним засобом MAN TGS 41.400, під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку.

В свою чергу, ОСОБА_1 пояснив суду, що він на самосвалі MAH TGS держ. номер НОМЕР_2 рухався по вул. Ольгіївській (від кута Манежна до кута Мечникова), яка є двосторонньою по одній смузі в кожну сторону. Автомобіль КІА Picanto, під керуванням ОСОБА_2 , рухався позаду нього правіше, однак змінивши напрямок руху, вона не витримала безпечний інтервал між транспортними засобами, що призвело до ДТП.

Більше того, після ДТП ОСОБА_2 відразу перемістила свій автомобіль не дочекавшись працівників поліції. По приїзду працівників поліції на місце ДТП, ОСОБА_2 спочатку говорила, що вона не рухалася, а стояла припаркованою, потім вона пояснювала, що здійснювала одночасний поворот з автомобілем самосвал МАН, та рухалася одночасно з ним по вул. Ольгіївській в м. Одесі. ОСОБА_1 пояснив суду, що зазначеними обставинами ОСОБА_2 намагалася ввести працівників поліції в оману з метою не притягнення її до адміністративної відповідальності.

Зазначені обставини були ним повністю підтверджені і в суді апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що згідно п.13.1 ПДР, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

За ПДР безпечний інтервал - це відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якоїгарантована безпека дорожнього руху.

При цьому, суд вказав про непереконливість тверджень ОСОБА_2 про те, що під час здійснення нею повороту праворуч із вул. Манежної на вул. Ольгіївську в м. Одесі, одночасно рухався назустріч по вул. Манежній та одночасно повернув ліворуч також на вул. Ольгіївську ОСОБА_1 . Такого висновку суд першої інстанції дійшов враховуючи, що вул. Ольгіївська від кута вул. Манежної до кута вул. Мечникова являється двухстороньою, по одній полосі в кожну сторону, технічної змоги здійснити одночасно двом автомобілям, один із яких являється габаритним (самосвал MAN TGS) та ширина якого становить - 2 550 метрів, маневр - поворот праворуч ( ОСОБА_1 ) і поворот ліворуч ( ОСОБА_2 ) на вул. Ольгіївську, не являться можливим.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що здійснюючи поворот ліворуч з вул. Манежної на вул. Ольгіївську в м. Одесі, вантажний габаритний автомобіль (самосвал MAN TGS), зайняв весь радіус повороту, у зв`язку з чим легковий автомобіль КІА Picanto, під керуванням правопорушника ОСОБА_2 , не міг одночасно здійснювати поворот праворуч з вул. Мечникова на вул. Ольгіївську в м. Одесі, а тому рухався позаду вантажного автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Зазначені обставини повністю підтверджені ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції і не спростовані матеріалами справи, а тому апеляційний суд повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про винність дій ОСОБА_2 у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому апеляційний суд зазначає, що спростувати встановлені судом першої інстанції обставини ДТП було б можливо, у разі якщо б автомобілі після ДТП залишались на місці ДТП, однак ОСОБА_2 перемістила автомобіль КІА Picanto з місця ДТП, у зв`язку з чим спростування висновків суду першої інстанції є неможливим.

Так, згідно пункту 2.10. ПДР у разі причетності до ДТП водій зобов`язаний:

-негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

-увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

-не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Однак, ОСОБА_2 як водій автомобіля, причетного до ДТП, свій обов`язок щодо не переміщення транспортного засобу з місцяаварії не виконала.

Тобто таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано прийняв до уваги той факт, що після зіткнення транспортних засобів, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, перемістила автомобіль, що не уможливлює встановити дійсне розташування транспортних засобів саме в момент ДТП на виконання вимог п.13.1 ПДР (безпечного бокового інтервалу).

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи заявника апеляційної скарги про її невинність у вчиненні ДТП, є безпідставними і не підтверджуються наявними у справі доказами.

Що стосується наявних у справі фото, які надані суду правопорушником ОСОБА_2 (а.с.14-24), то вони свідчать лише про наслідки ДТП, і жодним чином не свідчать про порушення водієм ОСОБА_1 ПДР щодо дотримання безпечного бокового інтервалу.

Та обставина, що вул. Ольгіївська від кута вул. Манежної до кута вул. Мечникова являється двосторонньою, по одній полосі в кожну сторону, а потім розпочинаються дві полоси від вул. Мечникова до вул. Старопортофранківська, тобто не там, де трапилося ДТП, підтверджується Схемою організації дорожнього руху на ділянці проїзду Матроський узвіз - вул. Манежна - вул. Ольгіївська - вул. Мечникова (а.с.13).

Також слід зазначити, що за фактом ДТП стосовно ОСОБА_1 також було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 543925 від 11.08.2020 р. (а.с.2), однак Приморський районний суд м. Одеси своєю постановою повернув матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на доопрацювання, так як в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було вказано неправильно прізвище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тобто замість правильного прізвища « ОСОБА_1 » було зазначено неправильно « ОСОБА_1 ».

Зазначені обставини були вказані в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 і його представником - адвокатом Мороз І.А.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції відбувся з дотриманням принципів повноти, всебічності та об`єктивності, докази були досліджені об`єктивно та безсторонньо, жодних порушень прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або потерпілої особи, допущено не було, внаслідок чого суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують оскаржуваної постанови суду, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити та поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м.Одеси від 13 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 07.12.2020 року.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда