Провадження № 3/760/8915/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Агафонов С.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в місті Києвіпро притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18№122108 від 14.09.20 р. громадянин ОСОБА_1 14 вересня 2020 р. о 19.20 в м. Києві по вул. Донця 21 керував т.з. Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення ДПР18№122108 від 14.09.20 р.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав, вказав, що транспортним засобом не керував, а тому не повинен проходити огляд на стан сп`яніння. Зазначив, що на момент приїзду поліції перебував у дворі свого будинку біля свого автомобіля, але в автомобіль не сідав, двигун не запускав і, тим більше, автомобілем не рухався.

Вказав, що свідок ОСОБА_2 говорить неправду, оскільки вони є сусідами та в них давній конфлікт. Свідок ОСОБА_3 є гостем та приятелем ОСОБА_2 , а тому також його показанням довіряти не можна.

Врахувавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, враховуючи обставини справи та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а ст. 245 цього Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як випливає з матеріалів справи ОСОБА_1 інкримінується вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем із ознаками алкогольного сп`яніння. Разом з цим, ці дії не зафіксовано на відеозаписі та будь-яким іншим чином. На момент приїзду поліції та складення протоколу автомобіль ОСОБА_1 стояв припаркований із вимкненим двигуном, а сам ОСОБА_1 стверджує, що не сідав в нього та не керував ним.

Диспозиція ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність саме за керування транспортним засобом в стані або з ознаками наркотичного чи алкогольного сп`яніння, а оскільки в судді відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, він не може ґрунтувати своє рішення на припущеннях.

Так, свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що 14 вересня 2020 о. з другої половини дня він, разом із ОСОБА_1 та товаришами знаходилися біля будинку. Близько 18.00 до подинку під`їхала поліція в запитала, хто є власником автомобіля Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 . Коли ОСОБА_1 відповів, що він, на нього склали протокол, що він нібито керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, хоча він автомобілем не керував і весь час знаходився поряд із свідком.

Свідок ОСОБА_5 зазначає, що 14 вересня 2020 р. також знаходився біля під`їду свого будинку по АДРЕСА_2 . Через деякий час до будинку під`їхав патрульний автомобіль, з нього вийшли працівники поліції та запитали, хто є власником автомобіля, повідомили, що даний автомобіль нібито скоїв ДПТ з іншим автомобілем, що свідка здивувало, оскільки свідок впевнений і бачив, як автомобіль весь цей час стояв на стоянці та був нерухомий. Однак працівники поліції все одно склали протокол на ОСОБА_1 .

Показання свідків підтверджуються показаннями ОСОБА_1 та даними GPS-трекера, якими обладнаний автомобіль. Згідно цих даних остання поїздка автомобіля за 14.09.2020 була завершена на просп. Відрадному, 10 о 12:24. Після того, в цей день поїздок не відбувалося.

При перегляді суддею відеоматеріалів, що були надані поліцейськими та ОСОБА_1 , також не встановлено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 14 вересня 2020 р.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначили, що бачили як чоловік на автомобілі Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 їздив по двору з ознаками алкогольного сп`яніння та вів себе неадекватно.

Суддя відкидає доводи свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 нібито їздив по двору автомобілем, оскільки їх показання не підтверджуються або суперечать обставинам справи. Крім того, на думку судді, мотиви «їзди по двору» без цілі та необхідної потреби самі по собі достатньо сумнівні, а особа не може бути притягнута до відповідальності на сумнівних підставах. Як зазначив ОСОБА_1 , він перебуває із ОСОБА_2 у неприязних відносинах, а ОСОБА_3 є товаришем ОСОБА_2 та його гостем, а тому суддя погоджується із думкою ОСОБА_1 про те, що дані свідки можуть його оговорювати.

Згідно рішення ЄСПЛ в справі Карелін проти Росії, - принцип презумпції невинності особи допоки її вину буде доведено у відповідності до права має обов`язково додержуватись під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, як того вимагає частина друга статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод [Karelin v. Russia App no 926/08 (ECtHR, 20 September 2016) §72].

Згідно рішення ЄСПЛ в справі Буткевич проти Росії, - судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення не може вважатись справедливим, якщо ґрунтуватиметься на неперевірених доказах, вироблених офіцерами поліції що знаходились у витоків процесу і належать до органу влади який зініціював провадження у справі про адміністративне правопорушення; мають бути фактори-противаги, достатні з урахуванням контексту справи про адміністративне правопорушення ([Butkevych v. Russia App no 5865/07 (ECtHR, 13 February 2018) §101].

Таким чином, керуючись принципом презумпції невинуватості та принципом обов`язкової перевірки доказів, що вироблені поліцейськими, які зазначені у вищезгаданих рішеннях ЄСПЛ, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності у спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 266, 284 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Агафонов С.А.