Справа № 694/466/20
Провадження № 3/694/155/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.04.2020 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Гончаренко Т.В., розглянувши матеріали які надійшли від Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст.44-3 КпАП України, -

встановила:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГП 171268 від 06.04.2020 року, згідно 06.04.2020 року о 11 год. 45 хв. гр. ОСОБА_1 за адресою: с.Вільхівець, вул..Чорновола, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на зупинці громадського автотранспорту, тобто у громадському місці перебував без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема распіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушив п.1.1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що правил карантину він не порушував. З протоколом не згідний, так як проходив біля зупинки громадського транспорту в с.Вільховець, захисна маска у нього на обличчі була, доказів вчинення адміністративного правопорушення, крім тих, що містяться в матеріалах справи немає, фотоматеріали до протоколу не долучені. Від підпису та надання письмових пояснень відмовився, так як вважав, що протокол складено неправомірно.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, встановлено наступне.

За приписами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №255 від 02.04.2020 року заборонено до 24 квітня 2020 р. з 6 квітня 2020 р. перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП, тобто за порушень правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених постановою Кабінету Міністрів від 11.03.2020 року №211.

Аналізуючи положення постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211, зі змінами, внесеними постановою КМУ від 16.03.2020 р. №215, 02.04.2020 р. №255, суд відзначає, що пп.1 п.2 вказаної постанови встановлено заборону до 24 квітня 2020 р., з 6 квітня 2020 р. перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.

Зі слів ОСОБА_1 в с.Вільховець поблизу зупинки громадського транспорту останній перебував у захисній масці на обличчі. В складеному протоколі зазначено, що останній від надання пояснень відмовився.

Частиною 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак до даного протоколу на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП не було надано пояснення особи, який нібито перебував на зупинці громадського транспорту без вдягнутих засобів індивідуального захисту, не долучено матеріали відеофіксації вчиненого правопорушення, не допитано свідка.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,- суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява № 25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№ 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»,- визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає до закриття у випадку відсутності; події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини, приходжу до висновку, що в справі відсутні докази доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення під час розгляду справи. До матеріалів справи додана копія постанови ГАА №289272 від 06.04.2020 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.178 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу. Водночас дана інформація ніяким чином не впливає на наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Виходячи із вищезазначеного, ґрунтуючись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, в зв`язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 44-3, 247, 251, 256, 280 КпАП України, суддя,-

постановила:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Суддя Т.В.Гончаренко