Провадження № 33/824/4227/2020 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Донця Ю.Б., іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , його представника Магомедової Л.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 340 гривень;

провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП закрито за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що вона 23 липня 2020 року о 13 годині 10 хвилин керуючи автомобілем "Сітроен" номерний знак НОМЕР_1 по вул. Харківське шосе у м. Києві, здійснила проїзд регульованого перехрестя на заборонений "червоний" сигнал світлофора, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем "Лексус" номерний знак НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження вищевказаних транспортних засобів, чим порушила вимоги п. 8.7.3.е ПДР України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказала на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Указала, що як вбачається з отриманих даних циклограми роботи світлофору в момент настання дорожньо-транспортної пригоди для неї, як водія транспортного засобу "Сітроен", горів зелений сигнал світлофору, а відтак для водія транспортного засобу "Лексус" горів червоний сигнал світлофору. Однак, на переконання апелянта, судом першої інстанції безпідставно було надано перевагу показанням свідків, які указали протилежне, ніж даним циклограми роботи світлофору. Разом з тим, апелянтом зазначено про те, що дані свідки не були очевидцями дорожньо - транспортної пригоди, а прибули на місце пригоди згодом, приблизно через 20-30 хвилин. Вважала, що саме ОСОБА_2 рухався на заборонений сигнал світлофору та порушив Правила дорожнього руху, що стало наслідком дорожньо-транспортної пригоди. Просила скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою встановити відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника Донця Ю.Б., які підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити;

іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та його представника - адвоката Магомедової Л.В., які вважали доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 необґрунтованими та заперечували щодо її задоволення;

показання свідка, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду про винність ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 8.7.3.е ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів стверджується сукупністю зібраних у справі доказів, зокрема:

протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП від 23.07.2020 року серії ДПР18 № 102585 в частині місця та дати ДТП, даних про особи водіїв - учасників ДТП, найменування та ідентифікаційних ознак транспортних засобів, пошкоджених внаслідок ДТП;

схемою місця ДТП, на якій зображені: місце де відбулася ця пригода, у тому числі і місце зіткнення транспортних засобів, взаємне розташування транспортних засобів після їх зіткнення, визначені лінійні розмірі із прив`язкою до статичних об`єктів на місцевості та здійснено опис пошкоджень обох транспортних засобів;

поясненнями водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо обставин ДТП;

поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були безпосередніми очевидцями ДТП і пояснили, що саме автомобіль «Сітроен» здійснив виїзд на перехрестя на червоний сигнал світлофора;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, наявність підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності та на законних підставах наклав на неї стягнення у межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого суддею рішення. Зокрема,у матеріалах справи відсутні докази, якими би доводилась вина ОСОБА_2 у порушенні вимог ПДР України, які би перебували у прямому причинному звязку із наслідками у виді пошкодження транспортних засобів.

Посилання апелянта на неналежність пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у звязку із тим, що вони не були очевидцями ДТП прямо спростовується поясненнями цих свідків, які указали на те, що вони бачили подію ДТП, їх пояснення щодо механізму та обставин цієї події узгоджуються між собою та узгоджуються із поясненнями водія ОСОБА_2 . Суд звертає увагу на те, що зазначені свідки дали пояснення поліцейським на місці ДТП, а пояснення ОСОБА_1 про те, що свідки під`їхали до місця ДТП через певний проміжок часу є безпідставними, оскільки жодними доказами не підтверджуються.

Щодо пояснень свідка ОСОБА_5 , даних у суді апеляційної інстанції, то до них суд відноситься критично, оскільки пояснення у свідка ОСОБА_5 на місці події не відбирались, у суді першої інстанції цей свідок не допитувався, обставини встановлення цього свідка викликають у суду сумнів. Суд звертає увагу на те, що пояснення цього свідка є частково не послідовними, він не був учасником дорожнього руху у якості водія, що давало би йому змогу спостерігати за дорожньою обстановкою та її розвитком до моменту зіткнення транспортних засобів, його пояснення щодо роботи світлофора та руху транспортних засобів мають ознаки припущень. У звязку із цим пояснення свідка ОСОБА_5 суд відхиляє.

Щодо наданої апелянтом циклограми роботи світлофора, то,на думку суду, вона не може бути беззаперечним доказом того, що ОСОБА_1 рухалася на зелений сигнал світлофора. Аналіз сутності інформації, яка міститься в указаній циклограмі дає підстави стверджувати те, що для вирішення питання про пріоритетність проїзду учасників дорожнього руху на перехресті, де установлений цей світлофор необхідно визначення точно моменту часу, коли відбулося зіткнення, у межах хвилин. Між тим, матеріали справи не містять жодного доказу який би указував на точний час зіткнення транспортних засобів. Посилання у протоколі на те, що адміністративне правопорушення було вчинене о 13 год. 10 хв. є припущенням поліцейського та не може у будь-якому разі безумовно указувати на те, що зіткнення транспортних засобів відбулося саме о 13 год. 10 хв. У звязку із цим надана циклограма роботи світлофора не може бути доказом, який би підтверджував доводи апеляційної скарги та указував на обґрунтованість її вимог.

Наведене у своїй сукупності указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 рокущодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не знаходить, у звязку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 рокущодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька