Справа № 487/7588/19
Провадження № 3/487/11/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді Сухаревич З.М.,

за участю секретаря Колісниченко В.М.,

яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

06.10.2019 о 22:42 год. в м. Миколаїв, по просп. Центральний, буд. 23 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Transit 2,5, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у скоєному не визнав, пояснив, що дійсно вживав алкогольні напої, але йому не пропонували продути алкотест, він не відмовлявся.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає відповідальність зокрема і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже диспозиція цієї статті є бланкетною, тобто відсилає до інших норм або правил.

Так, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже за відмову від виконання зазначеної вимоги передбачена відповідальність водія за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за вказаних вище обставин, його вина підтверджується доказами дослідженими під час судового розгляду, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 295167 від 06.10.2019, відповідно до якого останній порушив вимоги п.п. 2.5 ПДР України;

- поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3

- дослідженим в судовому засіданні відеозаписом.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

За змістом ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Вищевказані докази знаходяться в об`єктивному взаємозв`язку між собою і нічим не спростовані.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Разом з тим, адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не може бути накладено, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з наведеним нижче.

Згідно п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП - якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Із матеріалів справи вбачається, що правопорушення вчинено 06.10.2019, отже на час розгляду справи минуло більше 3-х місяців з дня вчинення правопорушення. За такого, справа підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного, суддя вважає, що розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 24, 33, 38, 124, 221, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбачені ст.294 КУпАП.

Суддя З.М. Сухаревич