Унікальний номер справи 333/72/20
Номер провадження 3/333/227/20
П О С Т А Н О В А

м. Запоріжжя 10 січня 2020 р.

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Фунжий О.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. ІІ ст. 130 КУпАП, -

В с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення «30 грудня 2019 р. о 22 год. 50 хв. в м. Запоріжжя, пр. Соборний, 20, гр. ОСОБА_1 , керував ТЗ HYUNDAI TIBURON д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився в присутності двох свідків, про повторність попереджений, ТЗ припаркований без порушень ПДР чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. ІІ ст. 130 КУпАП.»

Справа не може бути розглянута судом з наступних підстав.

Диспозицією ч.2 ст. 130 КУпАП, порушення якої інкриміновано ОСОБА_1 , передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 256 ч.1 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В порушення зазначених вимог законодавства в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 повторно протягом року піддавався адміністративному стягненню за дії, передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. ІІ ст. 130 КУпАП, однак виникає сумніви, що саме це правопорушення було йому інкриміновано при складені протоколу, оскільки в рапорті інспектора патрульної поліції Грача ОСОБА_2 , яким складено й протокол, вказано, що відносно ОСОБА_1 складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 6)

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення додано довідку інспектора відділу адміністративної практики, в якій відсутня дата її складання, а також постанова Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2019 р., отримана з Єдиного державного реєстру судових рішень, яка є неналежним доказом, оскільки в ній прізвище особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, не зазначено. Вказана обставина не дає можливості ідентифікувати ОСОБА_1 з особою, притягнутою до адміністративної відповідальності згідно вказаній постанові.

Усунути вказані протиріччя суд не має права з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 6 ч.1 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Спираючись на ці положення, а також на практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях від 9 червня 2011 р. по справі «Лучанінова проти України», від 30 травня 2013 р. по справі «Малофєєва проти Росії», від 20 вересня 2016 р. по справі «Карелін проти Росії», суд приходить до переконання, що як і у кримінальному провадженні, так і у справі про адміністративне правопорушення, суд, зберігаючи принцип неупередженості і безсторонності судового розгляду, не вправі самостійно, на шкоду особі змінювати формулювання правопорушення, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказане формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, зокрема, уповноважених на те посадових осіб Національної поліції.

Зазначені неправильність складення протоколу про адміністративне правопорушення; сумніви щодо інкримінування дій ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП при складені протоколу; відсутність належним чином завіреної копії постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, позбавляють суд можливості дати належну правову оцінку його діям, правильно кваліфікувати їх.

Згідно зі ст. 278 ч.1 п.2 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Оскільки відповідно до вимог ст. 251 ч.2 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, а до протоколу відносно ОСОБА_1 не додано документи, без яких суд позбавлений можливості прийняти законне і справедливе рішення, а також допущені інші, зазначені в постанові недоліки, справа підлягає поверненню для належного оформлення.

Керуючись ст. 256, 278 КУпАП,

П о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. ІІ ст. 130 КУпАП повернути начальнику Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області для належного оформлення.

Постанова апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.А.Фунжий