Справа № 349/831/20
Провадження № 3/349/423/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 липня 2020 року м. Рогатин

Суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області Могила Р.Г. розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки Республіки Білорусь, яка не працює,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке виразилось у тому, що мати в період з 12 травня 2020 року по 17 червня 2020 року залишила дочку без догляду.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнала частково, пояснила, що дочку залишила на деякий час проживати у своєї свекрухи та остання відмовляється віддавати їй дочку, мотивуючи це тим, що вона веде аморальний спосіб життя та не піклується про дитину.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дитини, незабезпечення дитини безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доводиться даними зпротоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 №536080 від 17 червня 2020 року, протоколом прийняття заяви про вчинене адміністративне правопорушення, подане ОСОБА_3 до Рогатинського ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області 05 червня 2020 року,письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 від 05 червня 2020 року, ОСОБА_4 від 15 червня 2020 року.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.184 КУпАП, як невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей та накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 184 КУпАП.

За таких обставин, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан не працює, обставин, що пом`якшують відповідальність та обставин, що обтяжують відповідальність не встановлено, вважаю, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді попередження.

Відповідно до положень ст.401 КУпАП особа, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачує судовий збір. Керуючись ст.ст.40 1, 221,283,284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП,та накласти адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп., який сплатити на рахунок - UA0026001, отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Пункт з таблиці ставок судового збору, за яким визначено розмір судового збору 5.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову судді подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р.Г. Могила