Справа № 152/1379/20
П О С Т А Н О В А
Іменем України
09 грудня 2020 року м. Шаргород
Суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області Мельник А.Г.,
розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла з Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , - за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 727928 від 3 грудня 2020 року, 3 грудня 2020 року близько 18-00 год в АДРЕСА_3 громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство щодо своєї дружини громадянки ОСОБА_2 , з якою проживає за однією адресою, зокрема, висловлював в адресу останньої образи нецензурними словами, виганяв із будинку, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.
Його дії кваліфіковано за частиною першою статті 173-2 КУпАП, тобто як вчинення домашнього насильства.
Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнає частково. Пояснив, що дійсно під час сімейної сварки висловлювався до дружини нецензурною лайкою, однак з будинку не виганяв, оскільки будинок належить не йому, а матері його дружини. Розкаявся, наразі проживає окремо за місцем проживання його батьків в м. Шаргород.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру (образи чи переслідування тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.
Вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, копією рапорту, письмовими пояснення потерпілої та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Образа нецензурною лайкою є дією психологічного характеру, внаслідок якої могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. При цьому факт, що ОСОБА_1 виганяв дружину з будинку не знайшов свого підтвердження, ані в судовому засіданні, ані в матеріалах справи.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, яке не призвело до тяжких наслідків, дані про особу правопорушника, який наразі офіційно не працює, а також ступінь вини ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення умисно.
Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин під час розгляду справи не встановлено.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, доходжу висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу.
На підставі викладеного, керуючись частиною першою статті 173-2, статтями 283, 284 КУпАП, суддя, -
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 (сто сімдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.
Відповідно до статті 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
На постанову може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів через Шагородський районний суд.
Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з дня її винесення або з дня вирішення скарги в апеляційному порядку.

Суддя Андрея МЕЛЬНИК