Справа № 473/5018/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

"15" січня 2020 р. м. Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Алдушиної І.Я., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Арделя А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від ДПП УПП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Вознесенськ, Миколаївської області, громадянин України, не працює, зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обліковий номер платника податків НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія БД №285368 від 04.12.2019 року, - 04 грудня 2019 року о 01 год. 20 хв. в м.Вознесенську Миколаївської області по вул.Рози Люксембург, 41 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi А6» номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на місці зупинки за допомогою алкотестера Drager та у медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків. Згідно вказаного протоколу у водія ОСОБА_1 не вилучалось посвідчення водія.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова водія від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - не визнав, пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду, натомість працівники поліції все рівно склали відносно нього протокол. Вказав, що те що відбувалося працівники поліції знімали на власний мобільний телефон, а не на нагрудну камеру.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Арделя А.М., який діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 02 січня 2020 року, просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити через відсутність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 . Так, захисник звернув увагу, що долучені до протоколу відеофайли не мають інформації про їх дату. У протоколі відсутня інформація про застосування відеофіксації факту правопорушення. Не зрозуміло на який пристрій ці відео записані, відсутній повний відеозапис, лише частини запису, а саме диск, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення містить два файли перший має запис як поліцейська машина їде за автомобілем ОСОБА_1 , а інший запис коли ОСОБА_1 вже стоїть на вулиці, автомобілем не керує і йому поліцейські роз`яснюють порядок відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння та наслідки цього.

В судовому засіданні окрім протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №285368 від 04.12.2019 року та доданих до нього матеріалів, було оглянуто два відеозаписи, зроблені співробітниками поліції, з яких видно, що на першому відео зафіксовано рух поліцейського автомобіля за автомобілем ОСОБА_1 , який їде попереду, та окремий запис, де ОСОБА_1 стоїть на вулиці, а поліцейський зазначає, що у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 буде складено протокол.

Таким чином, додані до протоколу серія БД №285368 від 04.12.2019 року два відеозаписи не містять відео запису зупинки транспортного засобу та того, що на момент зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 керував транспортним засобом. На відео відсутні записи того, що автомобіль рухається, а ОСОБА_1 - ним керує.

Крім того, переривання відеозапису та надання із нього окремих файлів, не зазначення даних про пристрій, на який це відео записувалося в протоколі про адміністративне правопорушення, - вказує на недопустимість такого доказу.

Так, підстави застосування нагрудної відеокамери (відеореєстратора) визначено п.3.3 наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них».

Пункт 3.5 наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100 передбачає, що після активації нагрудної камери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно. Натомість як запис, долучений до протоколу серія БД №285368 від 04.12.2019 року, - не є результатом безперервної фіксації процедури виявлення правопорушення та відповідного складання протоколу відносно ОСОБА_1 , оскільки відсутнє відео зупинки транспортного засобу, яким, як вказано в протоколі керував ОСОБА_1 , а сам запис не є безперервним.

Крім того, в протоколі серія БД №285368 від 04.12.2019 року не зазначено про застосування відеофіксації правопорушення, параметри та технічні характеристики приладу, на який відбувалася зйомка.

До матеріалів провадження долучено також ксерокопію протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №286319 від 04.12.2019 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ст.122-2 КпАП України (невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу), та ксерокопія постанови про притягнення ОСОБА_1 співробітником поліції до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Проте копія протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №286319 від 04.12.2019 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ст.122-2 КпАП України, за відсутності судового рішення, а саме постанови суду - фактично порушує презумпцію невинуватості, яка гарантована ст.62 Конституції України. Що ж до копії постанови про притягнення ОСОБА_1 співробітником поліції до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП то таке рішення не підтверджує вини ОСОБА_1 у вчиненні іншого правопорушення.

Окрім протоколу серія БД №285368 від 04.12.2019 року до матеріалів провадження долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 04.12.2019 року, згідно з якими, їх було запрошено працівниками поліції у якості свідків того факту, як водій транспортного засобу «Audi А6» номерний знак НОМЕР_2 на вимогу працівника поліції відмовився пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в лікарні.

Вказані свідки викликалися до суду, про що в матеріалах провадження є відповідні документи, що підтверджують отримання рекомендованим листом повістки лише свідком ОСОБА_3 . Свідку ОСОБА_2 рекомендованим листом повістка вручена не була. Свідки до суду не з`явився, жодних заяв про причини неприбуття не подали, тому суд був позбавлений можливості перевірити їх покази безпосередньо.

Письмові пояснення свідківОСОБА_2 та ОСОБА_3 , надані ними поліцейському, - не можуть бути прийняті судом як належний доказ з огляду на висновок Верховного Суду, викладений в Постанові 27 червня 2019 року (справа №560/751/17, адміністративне провадження №К/9901/2047/18), згідно із яким: «26. Суд зауважує, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. 27. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. 32. …вказані пояснення не є належними доказами правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення».

Така Постанова Верховного Суду має обов`язковий характер для її застосування судом, оскільки згідно із ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»: «5. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. 6. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права».

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено три різні склади адміністративного правопорушення, а саме: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до статті 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП характеризується активними діями, що полягають в здійсненні керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та у відповідній відмові у зв`язку із цим пройти медичний огляд.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія БД №285368 від 04.12.2019 року, - 04 грудня 2019 року о 01 год. 20 хв. в м.Вознесенську Миколаївської області по вул.Рози Люксембург, 41 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi А6» номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на місці зупинки за допомогою алкотестера Drager та у медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків.

Проте, суд, дослідивши надані матеріали, оглянувши відеозаписи та проаналізувавши пояснення учасників процесу, вважає, що відсутні докази того, що ОСОБА_1 здійснював саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та у зв`язку із цим відмовився від проходження медичного огляду.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів умисного вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме його відмови від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, - суду не надано, а суд не уповноважений самостійно збирати докази на підтвердження вини ОСОБА_1 , - тому на підставі положень ст.247 КУпАП провадження у справі відносно нього слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня вручення постанови особі, що притягується до відповідальності.

Суддя Н.Б.Зубар