Провадження №: 3/752/9444/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 листопада 2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

19 вересня 2020 року о 17 год. 45 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання колишньої дружини за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки з колишньою дружиною ОСОБА_2 ображав її нецензурною лайкою, принижував, погрожував, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих дій визнав частково. Пояснив суду, що дійсно перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Майже 13 років тому шлюб розірвано, після розірвання шлюбу, їх спільна дитина залишилася проживати з матір`ю, а він приймає участь у її утриманні та вихованні. У визначений в протоколі день і час дійсно знаходився за місцем проживання колишньої дружини, між ними відбулась сварка, але вважає, що сварку спровокувала ОСОБА_2 .

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_2 суду пояснила, що у визначений в протоколі день і час за місцем її проживання з`явився її колишній чоловік ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що конфлікт спровокував саме колишній чоловік, в ході сварки ображав її нецензурною лайкою, погрожував, кричав, тому вона була змушена викликати поліцію. Під час сварки дитина перебувала у іншій кімнаті.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , окрім обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується рапортом оперативного чергового Голосіївського УП від 19.09.2020 р., поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , а також поясненнями самого ОСОБА_1 , які надані ним безпосередньо під час розгляду справи. Посилання порушника на те, що саме ОСОБА_2 спровокувала конфлікт, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 .

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, передбачених ст.34-35 КУпАП України, судом не встановлено.

Враховуючи, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.

Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненим правопорушенням і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Окрім того, згідно ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420, 40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 9, 301, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко