Справа № 487/4732/20
Провадження № 33/812/380/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Згідно постанови суду 12 серпня 2020 року о 8 год. 30 хв. на перехресті вул. Рюміна та Сінна у м. Миколаєві ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2108» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова. Від проходження медичного огляду на місці за допомогою приладу ALKOTEST DRAGER або в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2020 року скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права, а саме ч. 1 ст. 130, ст. 251, ч. 1 ст. 256 та ч. 3 ст. 266, ст. 252 КУпАП, п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103.

Апелянт стверджує, що не керував транспортним засобом «ВАЗ-2108» номерний знак НОМЕР_1 12 серпня 2020 року о 8год. 30 хв. на перехресті вул. Рюміна та Сінна, на це місце його привіз знайомий ОСОБА_2 , який був у тверезому стані, після чого припаркував авто та пішов по своїм справам, а забрати та завезти його додому повинен був його родич ОСОБА_3 . Крім іншого зазначив, що не переставляв автомобіль з одного місця на інше і це можуть підтвердити свідки, стверджує також, що в матеріалах справи немає відеодоказів того, що він у нетверезому стані керував автомобілем і правоохоронці його за кермом не бачили, а його пояснення, зафіксовані на відеокамеру працівників поліції, не мають значення, оскільки він це казав у нетверезому стані, зазначав, що відмовився від проходження тесту на стан сп`яніння через те, що не керував транспортним засобом.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Приймаючи оскаржувану постанову, суддя дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази є переконливими та підтверджують, що 12 серпня 2020 року о 8 год.30 хв. на перехресті вул. Рюміна та Сінна у м. Миколаєві ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2108» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова. Від проходження медичного огляду на місці за допомогою пристрою ALKOTEST DRAGER або в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Згідно пункту 2.9-а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху України).

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівників поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція).

Так, пунктами 6-7 Розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно з п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З оскаржуваної постанови суду вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 416876 від 12 серпня 2020 р. о 8 год. 30 хв. на перехресті вул. Рюміна та Сінна у м. Миколаєві ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2108» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова. Від проходження медичного огляду на місці за допомогою пристрою ALKOTEST DRAGER або в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол складений за участю свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та підписаний ними і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без будь-яких заперечень чи зауважень останнього.

Факт відмови ОСОБА_1 на вимогу патрульного поліцейського пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі підтверджений письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В письмових поясненнях свідка ОСОБА_4 вказано, що в її присутності водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «ВАЗ-2108» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (сильний запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нечітка мова пройти тест на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу ALKOTEST DRAGER або в медичному закладі відмовився.

В письмових поясненнях свідка ОСОБА_5 вказано, що 12 серпня 2020 року близько 8 год 30 хв. він знаходячись на перетині вул. Сінна та вул. Рюміна бачив як водій транспортного засобу «ВАЗ-2108» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (голосно кричав, млява мова, почервоніння обличчя) почав рух на автомобілі заднім ходом, тоді як це побачили, зупинили його та забрали ключі від автомобіля. Після приїзду поліції водій вищевказаного транспортного засобу в його присутності та ще свідків категорично відмовився проходити тест на алкоголь на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер» та відмовився їхати в лікарню для встановлення ступеня сп`яніння.

Аналогічні пояснення були надані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і суду першої інстанції при допиті їх у якості свідків.

Факт відмови ОСОБА_1 на вимогу патрульного поліцейського пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння також підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер працівників поліції.

До того ж ОСОБА_1 у суді першої інстанції зазначені обставини також не заперечував.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а саме ч. 1 ст. 130, ст. 251, ч. 1 ст. 256 та ч. 3 ст. 266, ст. 252 КУпАП, п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103,є безпідставними, а тому не заслуговують на увагу.

Твердження ОСОБА_1 про те що він не керував транспортним засобом в зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення час на перехресті вул. Рюміна та Сінна у м. Миколаєві, а на вказане місце його привіз знайомий ОСОБА_2 , який, залишивши йому ключі від автомобіля, пішов по своїм справам, спростовуються доказами у справі, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 416876 від 12 серпня 2020 року відносно ОСОБА_1 , складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст.254 - 256 КУпАП, та підписаним ОСОБА_1 без зауважень та заперечень, та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 які були присутні на місці події, а також були допитані у судовому засіданні та які підтвердили факт керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем 12 серпня 2020 року о 8 год. 30 хв. на перехресті вул. Рюміна та Сінна.

Так, допитані у судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 яких були приведено до присяги та повідомлено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та відмову давати показання за ст.ст.384, 385 КК України, суду пояснили, що бачили, як ОСОБА_1 , який знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом «ВАЗ-2108» номерний знак НОМЕР_1 12 серпня 2020 року о 8 год. 30 хв. на перехресті вул. Рюміна та Сінна у м. Миколаєві здійснював рух заднім ходом та допустив незначне контактування з транспортним засобом чоловіка ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_5 було відібрано ключі з автомобіля останнього та викликано поліцію. Саме зазначеними свідками було викликано працівників поліції з приводу керування транспортним засобом «ВАЗ-2108» номерний знак НОМЕР_1 особою з ознаками алкогольного сп`яніння.

Вказані пояснення узгоджуються з іншими наявними у справі доказами, а саме, змістом протоколу про адміністративне правопорушення та відеофіксацією з нагрудної камери поліцейського щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення у присутності вказаних свідків, що відповідно до приписів ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення, а тому такі показанні свідків апеляційний суд вважає достовірними та достатніми доказами керування ОСОБА_1 автомобілем.

За таких обставин, посилання апеляційної скарги на відсутність в матеріалах справи відеодоказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем та що такого факту працівники поліції особисто не бачили, не свідчать про недоведеність цього іншими доказами.

З цих же підстав не заслуговують на увагу посилання апеляційної скарги на те, що пояснення ОСОБА_1 , зафіксовані на відеокамеру працівників поліції, не мають значення.

Також судом першої інстанції була надана вірна оцінка показанням свідка ОСОБА_2 , оскільки той не був безпосереднім свідком вчинення ОСОБА_1 правопорушення та прибув на місце події після працівників поліції.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 , вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом із тим, ані доводи апеляційної скарги, ані надані ОСОБА_1 , пояснення в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо доведеності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість.

За такого немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

Тому прийняте суддею рішення є законним та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць