Справа № 496/4910/20
Провадження № 3/496/2803/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС в Одеській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця,

за ст. 155-1 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 250/11/15-32-07-05-15 від 16.11.2020 року за ст. 155-1 ч. 1 КУпАП, відповідно до якого він вчинив порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, а саме: незабезпечення надання до органів ДПС звітності, пов`язаної із застосуванням РРО та щоденного друкування на РРО фіскальних звітних чеків; проведення розрахункової операції без використання режиму попереднього програмування без зазначення коду товарної підкатегорії, згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів; незабезпечення ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, згідно акту перевірки від 12.11.2020 року, бланк № 001627, чим порушено п. 7, п. 9.ю п. 11, п. 12 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг№ № 265/95-ВР від 06.07.1995 року (із змінами та доповненнями).

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про необхідність повернення адміністративного матеріалу для належного оформлення органу, який його склав з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 245, 252 КУпАП, орган (посадова особа), яка розглядає справу про адміністративне правопорушення для всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, зобов`язана встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи за допомогою зібраних доказів, які повинні бути відповідним чином оцінені.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02.07.2016 року № 566, зміст протоколу повинен відповідати вимогам, викладеним у статті 256 КУпАП.

Пунктом 6 вище зазначеної Інструкції визначено, що при викладенні обставин правопорушення у протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається протокол, та які положення законодавства порушено. Якщо є свідки правопорушення та потерпілі, до протоколу вносяться їх прізвища, імена та по батькові, а також місце проживання.

Ч. 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; наявність матеріальної шкоди.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення оформлений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги закону посадовою особою органу доходів і зборів при складанні протоколу дотримані не були.

У відповідності до чинного законодавства відповідальність за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП встановлена за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення має суттєві недоліки у ньому, зокрема, суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, оскільки не розкрито зміст порушення, не вказано при здійсненні якої саме розрахункової операції допущено порушення, а лише констатовано факт вчинення такого порушення та зроблено посилання на норму, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та позбавляє суд можливості оцінювати ці дії як правопорушення, виходячи із наявності його складу.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 , полягає у вчиненні порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків при здійсненні операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Стаття 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначає, що розрахункова операція це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Зі змісту протоколу не видно, які саме дії та при проведенні якої розрахункової операції вчинив ОСОБА_1 , як він при цьому діяв, а констатується лише факт вчинення такого порушення.

До того ж, у протоколі не вказано дату та час вчинення правопорушення, а у відповідній графі лише посилання на акт перевірки від 12.11.2020 року бланк № 00127, який, до речі, нечитабельний.

Будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення посадовою особою органу доходів і зборів при складанні протоколу не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту вчинення ним адміністративного правопорушення в протоколі є припущенням, яке на доказах не ґрунтується.

Верховним судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного до оформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14).

При цьому, у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікацію діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ також встановив порушення ч.3 ст.6 Конвенції, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення уточнив в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняти у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначених недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи витребувано необхідні додаткові матеріали, тощо.

Оскільки вказані обставини унеможливлюють розгляд даної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 155-1 ч. 1 КУпАП, справа підлягає поверненню для належного оформлення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 155-1, 245, 251, 256, 278, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 155-1 ч. 1 КУпАП України повернути до Головного управління ДПС в Одеській області, для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Трушина