П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Зими А.Б.

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новомиколаївка, Бобринецького району, Кіровоградської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол серії АА №325913 від 03.11.2020 р., відповідно до якого 03.11.2020 р. близько 00:05 години в м. Херсоні по вул. Патона, 8 в приміщенні закладу «Aroma Kava» бариста ОСОБА_1 не припинила роботу закладу, чим порушила вимоги підпункту 5 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова №641).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону України від 17.03.2020 р. №530-ІХ), а саме: порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала, пояснила, що в закладі «Aroma Kava» на той момент ще не працювала, а лише проходила стажування. Коли прийшли поліцейські, то вона пояснювала, що заклад не працює, а відпускає напої лише на винос. Крім того зазначила, що в середині закладу відвідувачів не було.

Інспектор поліції ОСОБА_2 під час судового розгляду пояснив, що під час нічного чергування 03.11.2020 р. отримали виклик про те, що заклад «Aroma Kava» в порушення вимог постанови КМУ №641 після 22:00 години роботу не припинив і здійснює прийом відвідувачів. Коли прибули на місце в середині закладу відвідувачів дійсно не було, але можна було дійти висновку, що все ж таки заклад працює.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП представниками поліції була обґрунтована наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №325913 від 03.11.2020 р., за змістом якого встановлено дату та час (03.11.2020 р. близько 00:05 години), місце (приміщення закладу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м. Херсон, вул. Патона, 8) та обставини (не припинила роботу закладу) вчиненого порушення, а також визначено, що ОСОБА_1 допущено порушення підпункту 5 п. 11 Постанови №641;

- відео-файлом з нагрудного відео-реєстратора поліцейського, зі змісту якого вбачається, що в приміщенні кафе відвідувачів немає, стільці стоять перевернутими зверху на столах, будь-яких ознак роботи закладу немає. ОСОБА_1 пояснює працівникам поліції, що заклад працює на винос, а відвідувачі чекають на вулиці. На дверях закладу при вході висить табличка «перерва».

Інших доказів матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, за ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 44-3 КУпАП (в редакції Закону України від 17.03.2020 р. №530-ІХ) було передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма закону є бланкетною (вид норм права з точки зору рівня визначеності їх змісту. Диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки), а тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи, завдяки чому орган, який розглядає матеріали справи про адміністративне правопорушення може встановити конкретні дії/бездіяльність допущені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до підпункту 5 п. 11 Постанови №641, який діяв станом на 03.11.2020 р. на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено «зелений» рівень епідемічної небезпеки, забороняється: робота після 22-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування без організації дозвілля (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Зі змісту протоколу серії АА №325913 від 03.11.2020 р. вбачається, що відносно ОСОБА_1 складено протокол за порушення вимог підпункту 5 п. 11 Постанови №641, а саме: за те, що остання не припинила роботу закладу. Проте за змістом вказаного пункту Постанови №641 обов`язковою складовою наведеного порушення є саме «надання послуг громадського харчування без організації дозвілля, крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос». Тобто при складанні протоколу особою уповноваженою на його оформлення підлягало встановленню в першу чергу факт надання послуг. У той же з дослідженого під час судового розгляду відеозапису та показів як ОСОБА_1 , так і інспектора поліції вбачається, що заклад здійснював виконання замовлень лише на винос, оскільки відвідувачів в приміщенні немає.

Крім того, під час складання вказаного протоколу зазначено, що ОСОБА_1 , працюючи баристой мала припинити роботу закладу. Однак,матеріали справи не містять даних на підтвердження факту того, що ОСОБА_1 взагалі перебуває у трудових відносинах із закладом та є особою, уповноваженою на здійснення контролю та організації його роботи або до повноважень якої належить припинення роботи закладу.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення дій, суду надано не було, хоча дійшовши висновку про роботу закладу поліцейський не був позбавлений можливості опитати відповідних осіб, які могли бути свідками його роботи після 22-ї години. Протокол про адміністративне правопорушення, з огляду на вимоги ст. 251 КУпАП хоча і є самостійним видом доказу, проте без обґрунтування іншими матеріалами є лише констатацією обставин, встановлених представником поліції, що за своїм змістом є «візуальним спостереженням» інспектора поліції. Таке спостереження працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку (Постанова Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17). Обґрунтування ж матеріалів справи про адміністративне правопорушення фактично лише показами (власним спостереженням) поліцейського ставить під сумнів його незацікавленість в результатах розгляду справи.

Оцінюючи встановлені факти, суд враховує окрім викладеного таке.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 44-3 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 44-3, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська