Справа № 643/4835/19
Провадження № 3/643/100/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2020 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2019 об 11-00 год. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Івана Камишева, 9 в м. Харкові, при русі заднім ходом не переконався в безпеці руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «TOYOTA LAND CRUISER», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 214940 від 19.03.2019 року, 19.02.2019 о 11-00 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «TOYOTA LAND CRUISER», державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Івана Камишева, 9 в м. Харкові, при русі заднім ходом не переконалась, що це буде безпечно, внаслідок чого скоїла зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, як порушення вимог п. 10.9 ПДР України та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що вину не визнає та підтримує письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи та згідно яких її транспортний засіб в момент ДТП знаходився в нерухомому стані. Пояснила, що ОСОБА_3 є водієм автомобіля, якому вона надала перевагу в русі безпосередньо перед ДТП.

ОСОБА_2 , а також його представник Григоренко С.В. в судовому засіданні пояснили, що під час ДТП автомобіль під керуванням ОСОБА_2 дійсно рухався заднім ходом. Також зазначили, що на їх думку автомобіль під керуванням ОСОБА_1 під час ДТП також перебував в русі та рухався заднім ходом, про що свідчить взаємне розташування автомобілів після ДТП та положення передніх коліс автомобіля ОСОБА_1 , які вивернуті вбік. На підтвердження вказаних обставин надали суду відповідні фотокартки.

В судовому засіданні 01.12.2020 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зазначили, що заперечують проти призначення експертизи та не заявлятимуть клопотання про відкладення розгляду справи з метою повторного виклику до суду ОСОБА_3 .

Судом в судовому засіданні досліджено письмові показання ОСОБА_3 , в яких він зазначив, що 19.02.2019 приблизно о 11-00 годині він знаходився у транспортному засобі «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_3 , на парковці біля будівлі, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Івана Камишева, 9. Його транспортний засіб був припаркований переднім бампером до будівлі. Для того щоб виїхати з парковки та пропустити транспортний засіб «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , він почав рух заднім ходом. В цей час водій транспортного засобу «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , почав рух, а саме виїзд з парковки. Автомобіль «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2 , стояв на місці. В цей час ОСОБА_3 побачив, як водій транспортного засобу «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з транспортним засобом «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2 . Автомобіль «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2 , знаходився в нерухомому стані, автомобіль «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходився в русі.

Представником ОСОБА_1 адвокатом Марченко Н.М. подано до суду клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, правила дорожнього руху нею не порушувались. Для всебічного та повного з`ясування всіх обставин справи та встановлення наявності або відсутності порушень правил дорожнього руху, що спричинили виникнення дорожньо-транспортної пригоди, в діях учасників ДТП, захисник вважає за необхідне проведення судової автотехнічної експертизи.

Крім протоколів про адміністративні правопорушення серії ОБ № 214940 від 19.03.2019, серії ОБ № 214937 від 12.03.2019, суду надано наступні докази, які досліджені в судовому засіданні:

- Схема до протоколу огляду місця ДТП від 19.02.2019;

- Письмові пояснення ОСОБА_1 від 19.02.2019;

- Письмові пояснення ОСОБА_2 від 19.02.2019;

- Рапорт співробітника поліції;

- Письмові пояснення свідка ОСОБА_3 ;

- Фото з місця події ДТП.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для призначення експертизи, суд керується таким.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», Верховним Судом України звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. У цьому ж пункті вказаної Постанови Верховним Судом України також зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Таким чином, підставою для призначення експертизи є потреба у спеціальних знаннях в галузі науки, техніки тощо для виконання завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

В даній справі судом отримано пояснення осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, та досліджено матеріали справи, в тому числі письмові пояснення ОСОБА_3 .

Аналізуючи вказані докази в їх сукупності, в тому числі механізм виникнення ДТП, суд приходить до висновку щодо відсутності потреби в спеціальних знаннях в галузі науки і техніки для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи, оскільки встановлення наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не пов`язане з необхідністю експертних досліджень, зокрема застосування певних формул, складних арифметичних розрахунків тощо.

Також суд враховує, що одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є в тому числі своєчасне з`ясування обставин кожної справи.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантований і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, призначення експертизи без наявності достатніх для того підстав негативно позначиться на дотриманні строків розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, а відтак на виконанні завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для призначення експертизи.

Пунктом 10.9 ПДР України передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України» зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Розглядаючи справу на підставі наданих доказів, суд приходить до наступного.

Доводи ОСОБА_1 відносно того, що в момент ДТП її автомобіль знаходився в нерухомому стані, підтверджуються не тільки її поясненнями, а і письмовими поясненнями ОСОБА_3 , які були досліджені в судовому засіданні та відповідно до яких автомобіль ОСОБА_1 в момент ДТП знаходився в нерухомому стані.

Таким чином, дані протоколу про адміністративне правопорушення, згідно яких ОСОБА_1 при русі заднім ходом не переконалась, що це буде безпечно та скоїла зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , спростовуються не тільки поясненнями ОСОБА_1 , а й письмовими поясненнями ОСОБА_3 .

При цьому суд враховує, що особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не була безпосереднім очевидцем події ДТП, в зв`язку з чим у суду відсутні підстави вважати дані вказаного протоколу такими, що беззаперечно, поза розумним сумнівом, доводять факт перебування автомобіля ОСОБА_1 в русі під час виникнення ДТП.

Пояснення ОСОБА_2 , а також його представника ОСОБА_4 відносно того, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 під час ДТП також перебував в русі та рухався заднім ходом, та посилання в якості доказу вказаної обставини на фотокартки, на яких зафіксовані зовнішній вигляд та розташування автомобілів після ДТП, судом відхиляються з наступних підстав.

Пояснення ОСОБА_2 спростовуються не тільки поясненнями ОСОБА_1 , а і також поясненнями ОСОБА_3 , згідно яких автомобіль ОСОБА_1 під час ДТП перебував в нерухомому стані. При цьому суд враховує, що ОСОБА_3 не є особою, яка притягається до відповідальності або потерпілим, в зв`язку з чим у нього відсутня особиста заінтересованість в результаті розгляду даної справи.

Враховуючи наведене, суд віддає перевагу показанням ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а не показанням ОСОБА_2 .

Фотокартки, надані ОСОБА_5 , також не можуть бути доказом факту перебування автомобіля ОСОБА_1 в русі, оскільки на фотокартках зафіксовані обставини, що мали місце після ДТП. Пояснення ОСОБА_4 відносно того, що взаємне розташування автомобілів після ДТП та положення передніх коліс автомобіля ОСОБА_1 , які вивернуті вбік, свідчать про те, що автомобіль останньої перебував в русі під час ДТП та рухався заднім ходом, судом не можуть бути визнані належними та допустимими доказами на підтвердження вказаної обставини.

За таких обставин, розглядаючи справу на підставі наданих доказів та оцінюючи наявні дані щодо механізму виникнення ДТП, суд приходить до висновку щодо відсутності належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили факт перебування автомобіля ОСОБА_1 в русі під час ДТП та, відповідно, факт порушення ОСОБА_1 ПДР України, які б перебували в причинному зв`язку з виникненням події ДТП.

Виниклі сумніви щодо порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку з ДТП, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1 та приходить до висновку щодо недоведеності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд керується таким.

Факт руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2 заднім ходом в момент ДТП підтверджується його особистими поясненнями, а також сукупністю досліджених судом доказів.

Враховуючи наведене та оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку щодо доведеності поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_2 в порушенні вимог п. 10.9 ПДР України, які знаходились в причинному зв`язку з виникненням події ДТП. Так, вина ОСОБА_2 підтверджується в тому числі його особистими поясненнями, а також поясненнями ОСОБА_1 та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , відповідно до яких транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 рухався заднім ходом в момент виникнення ДТП.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Враховуючи закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд закриває провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП у зв`язку із спливом строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Марченко Ніни Миколаївни про призначення судової автотехнічної експертизи відмовити.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 у зв`язку із спливом строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов