Справа № 428/1950/20
Провадження № 3/431/209/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м. Старобільськ

Суддя Старобільського районного суду Луганської області Форощук О.В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Луганській області Департаменту патрульної поліції до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 192272 від 22.02.2020 року ОСОБА_1 22.02.2020 року о 21 год. 40 хв. на пр.-ті Хіміків, 20 в м. Сєвєродонецьк, Луганської області керував транспортним засобом, а саме автомобілем Skoda Octavia р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В суді захисник ОСОБА_1 Гамов В. ОСОБА_3 пояснив що його підзахисний не вчиняв даного правопорушення та просив суд закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, так як ОСОБА_1 не знаходився в стані алкогольного сп`яніння, надав суду висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного, чи іншого сп`яніння, від 23.02.2020 року 01.20, згідно з яким ОСОБА_1 був тверезий, відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння, алкотестером, що знаходився у співробітників поліції, проте наполягав на проходженні медичного огляду в найближчій медичній установі.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-ікінозйомки,відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту вказаних норм матеріального права вбачається, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функції водія під час руху транспорту або виконання функції інструктора водія під час навчання учнів -шоферів, учнів - водіїв трамвая, тролейбуса, тощо, незалежно від того, чи управляє він самохідною машиною, що рухається своїм ходом, або на причепі в іншої машини. При цьому не має значення, де, у якому місці особа управляла транспортом.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП та п. 1.2. Інструкції особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан такого сп`яніння.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони Здоров`я від 9 листопада 2015 року № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 6. вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - «Спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія, згідно п. 7. Інструкції, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

В порушення вимог законодавства, під час освідування ОСОБА_1 після його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», працівники поліції не запропонували останньому пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я, що підтверджується відсутністю в матеріалах адміністративного провадження направлення на такий огляд, а відразу склали протокол про адміністративне правопорушення, чим грубо порушили порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння, що ставить під сумнів відповідність протоколу нормам закону.

Крім того, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном. Однак, матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів адміністративного провадження.

В якості доказів вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП до матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 192272 від 22.02.2020 року, пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Оцінюючи в сукупності висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного, чи іншого сп`яніння, від 23.02.2020 року 01.20 та лист наданий начальником Сєвєродонецького ВП ГУНП України в Луганській області Е. Свєтовим про інформацію з обліків нарядів ІТС ІПНП наряд УПП в Луганській області обслуговував повідомлення ОСОБА_1 щодо неправомірних дій поліції 22.02.2020 року з 23.40 по 00.54 23.02.2020 року. Добровільний огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 був проведений поза межами визначеними законом, проте суд вважає що це відбулось з поважних причин, і приймає вищезазначений висновок як доказ, згідно з яким ОСОБА_6 не перебував у стані сп`яніння.

Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення, є основним джерелом доказів, інших беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і при цьому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку суду не надано, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247 ст. ст. 283-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Форощук