Справа № 347/2302/19
Провадження № 33/4808/36/20
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гордій В. І.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 13.11.2019 року о 17 год. 00 хв. ОСОБА_1 в с. Великий Рожин, по вул. Головній, Косівського району керував автомобілем моторолером 150 ЕХ д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді - 10 200 грн. штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк (1) один рік, також стягнуто судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Звертає увагу на те, що при розгляді справи судом першої інстанції були порушені вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки розгляд справи відбувся за його відсутності, внаслідок чого було порушено його право на захист і він був позбавлений можливості подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою.

Вказує, що він бажав особисто бути присутнім при розгляді справи у суді першої інстанції , спростувати викладені у протоколі факти та скористатися допомогою адвоката.

Вважає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення було істотно порушено його право на захист, оскільки він не мав можливості ознайомитись з матеріалами у зв`язку з тим, що має поганий зір. Вказаний протокол йому працівником поліції не зачитувався , а свої власні пояснення він написав під диктовку працівника поліції ОСОБА_2 , який погрожував йому тим, що не поверне технічний паспорт. Вказані обставини можуть бути підтверджені свідком ОСОБА_3 , який був присутній під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Просить постанову суду скасувати та закрити провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення в його діях.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 повністю підтримав свої апеляційні вимоги та показав, що 13.11.2019 року він був зупинений працівниками поліції, коли керував моторолером без шолома та документів. Вказує , що він дійсно проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу Драгер на місці зупинки транспортного засобу. В результаті проведеного огляду було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, хоча в дійсності він в той день алкогольні напої не вживав. Вказує на те, що він не був згідний з результатами огляду і погодився на пропозицію працівників поліції пройти огляд в медичному закладі. Однак, після цього працівники поліції безпідставно відмовили йому у проходженні огляду у медичному закладі. Вказує на те, що у нього поганий зір, внаслідок чого він не мав можливості ознайомитись із протоколом про адміністративне правопорушення та був змушений написати у протоколі, що « випив стакан пива потім їхав на мопеді», внаслідок тиску з боку працівників поліції. Вказує, що зазначені обставини повинен був підтвердити свідок ОСОБА_3 , який у судове засідання апеляційної інстанції не з`явився у зв`язку з тим, що виїхав за межі країни на заробітки і повернеться приблизно через три місяці.

В своїх поясненнях ОСОБА_1 також вказував на те, що він скористався своїм правом на отримання необхідної правової допомоги під час складання апеляційної скарги і на даний час буде захищати свої інтереси самостійно без участі захисника.

Просив скасувати постанову суду та закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції за відсутності даних про те, що він належним чином повідомлений про розгляд справи безпідставно розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 у встановленому законом прядку був повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції не прийняв необхідних заходів щодо повідомлення належним чином особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та безпідставно розглянув справу без його участі у першому призначеному судовому засіданні.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було порушено вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки він безпідставно розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності , чим порушив її право на захист.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що формулювання обвинувачення викладене судом у постанові не відповідає даним, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, суд першої інстанції безпідставно вказав на те, що ОСОБА_1 керував моторолером з явними ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Разом з тим, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 обвинувачувався в тому, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, в своїй постанові суд першої інстанції безпідставно зазначив про те, що вина ОСОБА_4 у керуванні моторолером в стані алкогольного сп`яніння доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковано вірно, хоча справа розглядалась стосовно ОСОБА_1 ..

Сукупність вищевказаних обставин свідчить про те, що суд першої інстанції формально поставився до розгляду справи за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та в порушення вимог ст.268 КУпАП , ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановив незаконне рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №053454, ОСОБА_1 13.11.2019 року в 17.00 год. в с. Великий Рожин, по вул. Головній, Косівського району керував моторолером ЕХ 150 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння , чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху. Огляд проводився за участю двох свідків за допомогою приладу Драгер, яким встановлено результат 0,54 проміле.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП Косівського ВП ГУНП лейтенантом поліції Бельмега І.Д. , з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Зокрема, відповідно до вимог ст.256 КУпАП, якою врегульовано зміст протоколу про адміністративне правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Так, ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у Косівському районному суді, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 у вказаному протоколі.

В протоколі зазначені свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із зазначенням їхніх місць проживання та власноручними підписами.

В графі пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 власноручно надав пояснення, в яких зазначив, що випив стакан пива потім їхав на мопеді.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений, жодних зауважень чи незгоди із його змістом останнім не зазначено, як і не вказано щодо протиправності дій працівників поліції при його складанні.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП і не містить недоліків, які свідчать про порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 стосовного того, що він внаслідок поганого зору не мав можливості ознайомитися зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки такі доводи носять голослівний характер та спростовуються його власними підписами у протоколі про адміністративне правопорушення та письмовими поясненнями, які він надав власноруч.

Крім того, у своїх поясненнях ОСОБА_1 стверджує, що працівники поліції, зловживаючи своїми посадовими обов`язками, змусили його підписати протокол про адміністративне правопорушення та надати письмові пояснення, які не відповідають дійсності.

Разом з тим, зі змісту пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він вищевказані дії поліцейських не оскаржував і не звертався до компетентних органів щодо притягнення їх до відповідальності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції були сфальсифіковані матеріали справи в частині обставин проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та у написанні пояснень в протоколі про адміністративні правопорушення, фактично вказують на наявність в діях працівників поліції ознак кримінального правопорушення та можуть бути перевірені тільки у встановленому законом порядку.

Апеляційними судом не встановлені обставини, які свідчать про зловживання працівниками поліції своїми правами та фальсифікацію доказів по справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що під час його складання були присутні свідки, дані яких зазначені в протоколі, з їх власноручними підписами, що підтверджує реальну наявність вказаних свідків під час проведення відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складено на підставі виявлених ознак у ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, не стійка хода, який було проведено в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які були присутні при проведенні вказаного тесту на стан алкогольного сп`яніння, а також підписаний ОСОБА_1 у графі згоди із результатами тесту відповідного акту.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

З долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння погодився добровільно. В результаті проведення такого огляду працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального засобу Драгера, було встановлено , що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат огляду становив 0,54 проміле.

Сукупність вищевказаних доказів, поза всяким розумним сумнівом доводить вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.266 ч.2 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Сукупність досліджених судом доказів свідчить про те, що в результаті огляду проведеного поліцейським за допомогою технічного засобу було встановлено, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту становив 0,54 проміле і останній повністю погоджувався з даним результатом, визнаючи факт вживання алкогольних напоїв та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п.2.9а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляції ОСОБА_1 стосовно того, що огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено з істотним порушенням вимог ст.266 КУпАП, оскільки під час перевірки вищевказаних доводів апеляції не було виявлено порушень, встановленого законом порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яку затверджено наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза всяким розумним сумнівом доводить вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він

Апеляційний суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 13.11.2019 року в 17.00 год. в с. Великий Рожин, по вул. Головній, Косівського району керував моторолером ЕХ 150 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху.

При призначенні стягнення ОСОБА_1 , апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

У разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із зміною в 2020 році розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді щодо Косівського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та прийняти нову постанову.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв