ПОСТАНОВА

Справа № 947/31331/19

Провадження № 3/947/69/20

16.01.2020 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія АПР18 №410582 від 18.12.2019, складений ст.ДОП СП Київського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції Поликовським С.О. щодо громадянина України

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11.12.2019 близько 20.00 год., за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою на адресу гр. ОСОБА_2 , з якою підтримує фактичні шлюбні відносини.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про направлення матеріалів щодо нього до Київського районного суду м.Одеси був повідомлений належним чином під розписку в протоколі. Судом вживалися заходи для сповіщення правопорушника про час та місце проведення судового засідання, але ОСОБА_1 ухилився від отримання судової повістки, засоби мобільного зв`язку в протоколі не зазначені. Він був додатково сповіщений через дільничного офіцера поліції.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 не прибув до суду, хоча достовірно знав, що матеріали щодо нього направлені до Київського районного суду м.Одеси, поводячись пасивно, не цікавився справою щодо нього, будучи додатково сповіщеним через дільничного офіцера поліції, з урахуванням стислих строків розгляду даної категорія справ, справа розглянута без його участі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не оспорює.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, заявою та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства тощо.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю потерпілого, то він визнається винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Визначаючи міру відповідальності ОСОБА_1 , враховується характер правопорушення, данні про особу винного.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, на підставі якої піддати його адміністративному стягненню у вигляді виді громадських робіт на строк тридцять годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (Чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.