Провадження № 3/263/4151/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Томілін Олексій Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли з Центрального відділу поліції ГУ НП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка є фізичною особою-підприємцем, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області з Центрального відділу поліції ГУ НП в Донецькій області 12.11.2020 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 074108 від 07.11.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до протоколу ФОП ОСОБА_1 07.11.2020 о 12:20 годині допустила порушення дотримання вимог постанови ГДСЛ України №17 від 09.05.2020, а саме п.1, п.4,5, а також постанови ГДСЛ України №21 від 16.05.2020 п.5, знаходячись на ринку «Карат», розташованому за адресою: вул. Пилипа Орлика, 83/85, чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Ознайомившись із матеріалами справи приходжу до висновку, що даний протокол про адміністративне правопорушення не може бути предметом судового розгляду і підлягає поверненню на дооформлення, зокрема, у зв`язку з порушенням ч. 1 ст. 256 КУпАП за наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з п. 2 ст. 278 КУпАП суддя перевіряє правильність складання протоколу та інших матеріалів по адміністративній справі.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, основним доказом у справі про адміністративне правопорушення в даному випадку є протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з цим суд звертає увагу на те, що фактичні обставини адміністративного правопорушення фіксуються протоколом про адміністративне правопорушення, який в сукупності з іншими належними та допустимими доказами (в разі їх наявності) може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 074108 від 07.11.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП не вказано конкретних порушень, у чому вони полягали в діях ОСОБА_1 , а вказано лише загальне формулювання, а саме, що ОСОБА_1 порушено п.1, п.4,5 постанови Головного державного санітарного лікаря України №17 від 09.05.2020 та п. 5 постанови Головного державного санітарного лікаря України №21 від 16.05.2020 про внесення зміни до постанови Головного державного санітарного лікаря України №14 від 27.04.2020.

При цьому з постанови Головного державного санітарного лікаря України №17 від 09.05.2020 вбачається, що вона містить рекомендації щодо організації протиепідемічних при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19), а постанова ГДСЛ України №14 від 27.04.2020 постановою ГДСЛ України №34 від 06.06.2020 визнана такою, що втратила чинність.

Крім, того, згідно зі ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону України N 530-IX від 17.03.2020) порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до КУпАП щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» 06.11.2020 № 1000-IX (далі - Закон №1000-IX) внесено зміни до КУпАП, згідно з якими: статтю 44-3 доповнено частиною другою такого змісту: "Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно,- тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян"; частину першу статті 219 після слів "про адміністративні правопорушення, передбачені" доповнити словами та цифрами "частиною другою статті 44-3"; у статті 221 слово і цифри "статтями 44-1, 44-3" замінити словами і цифрами "статтею 44-1, частиною першою статті 44-3, статтями"; частину першу статті 222 після цифр "44" доповнити словами і цифрами "частина друга статті 44-3"; у статті 236: частину першу після слів і цифр "частиною п`ятою статті 41" доповнити словами і цифрами "частиною другою статті 44-3"; у пункті 2 частини другої слово і цифри "статтями 42" замінити словами і цифрами "статтею 42, частиною другою статті 44-3, статтями"; у пункті 1 частини першої статті 255: в абзаці другому слово і цифри "статті 44-1, 44-3" замінити словами і цифрами "стаття 44-1, частина перша статті 44-3, статті"; в абзаці "органів охорони здоров`я (статті 44-3, 45, 46, 46-2, стаття 183 - щодо завідомо неправдивого виклику швидкої медичної допомоги)" слово і цифри "статті 44-3" замінити словами і цифрами "частина перша статті 44-3, статті"; в абзаці "органів державної санітарно-епідеміологічної служби (статті 42-1, 42-2, 44-3, 188-22)" цифри "44-3" замінити словами і цифрами "частина перша статті 44-3, стаття".

Закон №1000-IX набрав чинності 21.11.2020.

Згідно з ч. 1 ст. 44-3 КУпАП в редакції Закону №1000-IX порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 2 ст. 44-3 КУпАП в редакції Закону №1000-IX перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Станом на 21.11.2020 (день набрання чинності Законом №1000-IX) справа про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП щодо ОСОБА_1 не розглянута.

Закон №1000-IX не містить перехідних положень, та не регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 44-3 КУпАП, які перебували на розгляді у суді і не розглянуті на час набрання цим Законом чинності.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Норми чинного КУпАП не регулюють порядок вирішення справ, коли в ході їх розгляду змінилась підвідомчість цих справ, а тому суддя вважає за необхідне застосувати аналогію закону.

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Оскільки санкція статті 44-3 КУпАП (в редакції Закону України N 530-IX від 17.03.2020 р.) є достатньо суворою і передбачає елемент покарання, суддя доходить висновку, що вчинене правопорушення ОСОБА_1 має розглядатися за природою кримінального злочину.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства. У зв`язку із цим, при розгляді справи, при проведенні процесуальних дій суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Відповідно до виписаних у ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП положеннях, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Положеннями ст. 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити, у тому числі й питання про те, чи належить до його компетенції розгляд даної справи (п.1), чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення (п.2), а в разі, якщо справа не належить до його компетенції чи неправильного складання такого протоколу, у тому числі і про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, повернути матеріали адміністративної справи органу, який його склав.

Оскільки суддя дійшов висновку про необхідність застосовувати при розгляді даної справи відповідні положення кримінального процесуального закону, тому враховує положення ч.1 ст. 5 КПК України, згідно з яких процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені лише частиною першою статті 44 цього Кодексу та іншими статтями.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 44-3 КУпАП віднесені до повноважень виконавчих комітетів (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад (ч. 1 ст. 219 КУпАП), органів Національної поліції (ч. 1 ст. 222 КУпАП) та органів державної санітарно-епідеміологічної служби (ч. 1 ст. 236 КУпАП).

Чинним КУпАП не надано права суду на самостійну перекваліфікацію вчиненого діяння, тому без усунення вказаних недоліків, суд позбавлений можливості розглянути даний матеріал по суті.

При цьому, як зазначалося вище, у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення взагалі не зазначено конкретних порушень, вчинених ОСОБА_1 .

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 КПК України, щодо дії Кодексу в часі, у судді відсутні процесуальні повноваження після 21.11.2020 розглядати справи про адміністративні правопорушення, які полягають у перебуванні осіб в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Згідно зі ст. 257 КУпАП протокол надсилається органові (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Системний аналіз глави 19 «Протокол про адміністративне правопорушення» КУпАП, у якій міститься ст. 257 КУпАП, свідчить, що направлення протоколу, відповідно до положень цієї статті, здійснює орган, посадова особа якого склала цей протокол.

З наведених підстав справа підлягає поверненню до Центрального відділу поліції ГУ НП в Донецькій області для належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення - зазначення частини статті 44-3 КУпАП, за якою кваліфікуються дії ОСОБА_1 та суті вчиненого правопорушення, та надсилання органові (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Усунення недоліків в протоколі повинно бути проведено з безумовним виконанням вимог ст. 256 КУпАП в частині ознайомлення особи, що вчинила правопорушення зі змістом протоколу та зміненим протоколом.

При цьому, суддя враховує, що положення як КУпАП, так і КПК України не передбачають повноваження судів та суддів для визначення підвідомчості справ, у зв`язку з чим, у судді відсутні процесуальні повноваження для направлення справи за підвідомчістю.

Керуючись ст. 278 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП повернути до Центрального відділу поліції ГУ НП в Донецькій області для належного оформлення та направлення на розгляд за підвідомчістю.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Томілін