1Справа № 335/4284/20 3/335/1132/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Крамаренко І.А., розглянувши матеріал, що надійшов з Вознесенівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонер, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 154 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії АПР18 № 626488 від 06.05.2020 про вчинення адміністративного правопорушення вбачається, що 01.04.2020 о 16:00 год. гр. ОСОБА_1 в парку «Алея бойової слави», поблизу вул. Паркова в м. Запоріжжя, вигулював собак потенційно небезпечної породи «Німецька та Бельгійська вівчарки», внаслідок чого собака вкусила гр. ОСОБА_2 за праву руку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 4.3.18 правил благоустрою м. Запоріжжя.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 провину у скоєному не визнав та пояснив, що він вигулював одну собаку, а не дві, як зазначено у протоколі, також у вказаному протоколі відсутні свідки, які б підтвердили чи спростували склад адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується. Зазначив, що у нього з ОСОБА_2 наяний конфлікт, але собака її не кусала.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 154 КУпАП порушення правил тримання собак, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення та надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення правопорушника, суд встановив наступне.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наступним: протоколом серії АПР18 № 626488 від 06.05.2020; рапортом від 02.04.2020; протоколом прийняття заяви ОСОБА_2 про вчинене кримінального правопорушення від 02.04.2020; опитування осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; копією медичної карти амбулаторного хворого на ОСОБА_2 ; копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 154 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без поводків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених ч.1 цієї статті.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною і її диспозиція лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб щодо тримання собак, встановлені відповідними правилами на адміністративній території певного населеного пункту.

Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст.

Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому, як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством.

Відповідно до 4.3.18 Правил благоустрою м. Запоріжжя, вигулювати та дресирувати домашніх тварин у не відведених для цього місцях. Суворо забороняється вигулювати собак на дитячих майданчиках, на територіях закладів охорони здоров`я, освіти та спорту. Вигулювати собак без наморднику та повідця дозволяється тільки у спеціально відведених для цього місцях або за умов дотримання заходів, які забезпечують безпеку людей та інших тварин. Власники домашніх тварин зобов`язані не допускати забруднення тваринами територій об`єктів благоустрою, прибирати екскременти своїх тварин в усіх випадках, порушення яких зазначено у протоколі.

Проте, з протоколу та доданих до нього матеріалів обставин, які б свідчили про порушення вказаних Правил, не зазначено.

При цьому, слід враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 626488 від 06.05.2020 є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері утримання тварин (ст.ст.254, 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене та оцінюючи вказаний доказ у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, приходжу до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 626488 від 06.05.2020 складений без дотримання вимог закону, що тягне за собою визнання цього доказу недопустимим, оскільки вказаний протокол складений з порушенням.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП, обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб. Однак дані матеріали оформленні неналежним чином, у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 256 КУпАП «Зміст протоколу про адміністративне правопорушення» - у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків, потерпілих, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тощо. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Вказаний протокол в порушення вимог ст. 256 КУпАП, не містить відомостей про свідків та їх адресу мешкання, оскільки вказані особи спростували чи підтвердили законність адміністративного правопорушення.

Зібрані докази, зокрема такі, як письмові пояснення потерпілої, довідка КНП «Міська лікарня №10», суд вважає недостатніми для прийняття законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 154 КУпАП, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення та приєднаних до нього матеріалів не можливо встановити, яка ж саме собака здійснила напад на ОСОБА_2 , не зазначено опису собаки та інших індивідуальних ознак, собаки, яка згідно санкції ч. 2 ст. 154 КУпАП підлягає конфіскації, не зазначено про місце її перебування.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ст.9 Конституції, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Як передбачено ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine) з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey)

Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Виходячи з вищенаведеного, оскільки за результатами розгляду справи не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, провадження в справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю, так як відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 154, 221, 283-284, 287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, закрити за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.А. Крамаренко