Справа № 212/7535/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Козлов Ю.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на «Криворіжхліб №3» водієм, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

за участі адвоката Нестерової О.М.

у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №101109 від 03.10.2020 року, водій ОСОБА_1 , 03 жовтня 2020 року, о 22-44 годин, керував транспортним засобом «АЗЛК 21412», номерний знак НОМЕР_1 в місті Кривому Розі по вулиця Мусоргського, 11 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Drager» ARHK 0118, результат тесту №470 від 03.10.2020 року з позитивним результатом 2,08 %о проміле, чим порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник Нестерова О.М. просила суд закрити провадження у справі на підставі ст.247 КУпАП, тому що матеріал зібраний з грубими порушеннями процесуальних норм КУпАП.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до вимог ст.245 КпАП України, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Суб`єктом адміністративного правопорушення визнається особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння і здатне нести адміністративну відповідальність (володіє адміністративні деліктоздатністю).

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», зазначено, що згідно зі ст.245 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом. Дослідивши матеріали справи з наявними у неї доказами, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суддею, в результаті проведення судового засідання та дослідження матеріалів справи встановлено наступне.

В протоколі та матеріалах справи зазначені в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , однак, ні в матерілах справи, ні на відеозапису не містяться підтвердження того, яким чином працівниками поліції встановлені зазначені особи (документи, на підставі яких належним чином встановлено особи свідків). Отже, особи свідків зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовані в протоколі без належного встановлення та ідентифікації їх осіб, хоча у працівників ПП є всі повноваження, даровані їм законом «Про національну поліцію» і, слід зауважити, що подія відбувається під час дії Постанови КМУ від 22 липня 2020р. N641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», імперативною нормою пп.2 пункту 10 якої чітко визначено: 10. На території України на період дії карантину забороняється:

2) перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Таким чином, у судді відсутня можливість ідентифікувати цих осіб і спиратися на їх письмові пояснення як на джерело доказів. Зазначене, не дає можливості розглядати означені письмові пояснення у якості допустимих та належних доказів по справі. Означені свідки викликались до судового засідання за зазначеними в їх поясненнях даними про їх особи, однак до суду вони не з`явились.

Проведення процедури оформлення та фіксування правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП чітко виписано у низці нормативно-правових документів. Як зазначено вище, складенню відповідного направлення до закладу охорони здоров`я повинні передувати дії інспектора щодо пропозиції пройти огляд на місці за допомогою технічних приладів з відповідною фіксацією процедури за допомогою відеозасобів, що вказані у протоколі, але не несуть, в даному випадку, в собі ніякої стверджуючої інформації на цей рахунок (яким чином та за допомогою якого конкретно технічного приладу, Драгер тощо, пропонується пройти огляд на місці).

Крім того,згідно пункту 10 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 09.11.2015 р. №1452/735, передбачено, що результати огляд на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 не було вручено примірник акту огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спецзасобу. З відеозапису, доданого до матеріалів справи можна бачити, що на момент підписання протоколу та акту огляду свідки підписують пусті бланки, про що одною з осіб, що вказані як свідки, зроблено зауваження поліцейському з цього приводу. Зазначений факт є грубим порушенням процесуальних норм КУпАП, є неприпустимим в процедурі оформлення документів щодо притягнення особи до адміністративного правопорушення і робить ці документи недопустимим доказами по справі. Крім того, відеозапис долучений до матеріалів справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, не містить інформації про покази прибора та даних про модель технічного засобу, з тим щоб його можна було ідентифікувати хоча б візуально. Отже, незрозуміло, покази якого прибора чи то технічного засобу містяться в матеріалах справи і чи дійсно ці покази були зафіксовані саме цим технічним засобом. Всі ці порушення, які утворюють низку систематичних процесуальних хибних дій поліцейських, призводять до нівелювання доказової бази по справі та не дають можливості звинувачення особи та притягнення її до адміністартивної відповідальності відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП. І до того, працівники поліції, встановивши, що ОСОБА_1 , на їх переконання, перебуває в стані алкогольного сп`яніння, не вчинили чітких та ефективних дій у відповідності до своїх повноважень, які б унеможливили подальше керування транспортним засобом цим водієм, що є, саме по собі, грубим порушенням приписів адміністративного закону.

Таким чином, при збиранні доказів, працівниками поліції, було порушено ч.2 ст.251, ст.ст.254, 256, КУпАП, що саме по собі, унеможливлює встановлення об`єктивних даних про фактичні обставини справи. З огляду на ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Це загальна норма. Спеціальна, в даному випадку, ч.5 ст.266 КУпАП говорить беззаперечно та чітко про те, що: огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ст.280 КУпАП для правильного законного вирішення справи потрібно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стосовно цього, суддя зазначає, що невідповідність документів у матеріалах справи вимогам процесуального закону, щодо достовірності і належності доказів, робить зазначені документи недопустимими доказами по справі, оскільки вони викликають сумніви у їх достовірності, а відтак не несуть ніякої доказового навантаження з точки зору процесуальних норм КУпАП, які виписані чіткою зрозумілою мовою.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів, а не самим доказом. Викладене в ньому підлягає доведенню певними методами доказування за допомогою приведення доказів у певну форму згідно формалізованих приписів процесуального закону (допустимість доказів).

Таким чином, оскільки вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не підтверджується матеріалами справи - провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, відповідно до ч.1 ст.401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення стягується лише в разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення - судовий збір, в даному випадку, стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.247, 251, 252, 254, 255, 256, 266, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особами зазначеними у ч.1 ст.287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Ю. В. Козлов