Справа № 748/2275/20 Головуючий у 1 інстанції Хоменко Л. В.
Провадження № 33/4823/386/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участі правопорушника ОСОБА_1 та його адвоката Бредюка О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бредюка О.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2020 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 о 15 год. 20 хв. у с. Олешня Ріпкинського району Чернігівської області керував транспортним засобом «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків,чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, захисника Бредюк О.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В підтвердження своїх вимог зазначає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вказує, що ОСОБА_1 був фактично затриманий працівниками поліції і доставлений до Ріпкинського ВП в смт. Ріпки. При цьому протокол адміністративного затримання працівниками поліції складений не був, також водій ОСОБА_1 згідно даного рапорту був відсторонений від керування транспортним засобом та він був переданий третій особі, однак розписка про передачу автомобіля в матеріалах справи відсутня.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, він був складений вже в Ріпкинському ВП ГУНП в Чернігівській області, при цьому пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в яких зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, відібрані в с. Олешня, але вони не були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення в смт. Ріпки.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження освідування, а лише вимагав законності процедури, в тому числі щодо допуску захисника після фактичного затримання, що працівниками поліції зроблено не було, тому вважає протокол про адміністративне правопорушення не належним доказом.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та адвокат Бредюк О.М. підтримали подану апеляцій скаргу, просили її задовольнити з викладених у ній підстав, постанову місцевого суду скасувати, а провадження по справі закрити.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно положень п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

За змістом ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, апеляційний суд не може констатувати дотримання працівниками поліції порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння, про що вірно вказано в апеляційній скарзі захисника.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення Серії ДПР18 №221847 слідує, що громадянин ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, попри це він відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що підтверджують два свідки.

Однак, жодних даних про те, яка процедура огляду була запропонована особі, ні сам протокол про адміністративне правопорушення, ні пояснення свідків таких даних не містять.

Як слідує з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, що приєднаний до матеріалів справи (а.с.9), він не має жодних пізнавальних знаків чи будь-яких написів щодо походження, не містить жодних підписів чи печаток посадової особи, а тому не може бути визнаний допустимим доказом та покладений в основу підтвердження вини особи.

Більше того, навпаки цей відеозапис стверджує про ряд порушень допущених працівниками поліції при процедурі огляду водія. Крім того, що це уривки відео файлів розмови працівників поліції з водієм, вони не підтверджують зафіксованого в протоколі факту відмови ОСОБА_1 від проходження будь-якого огляду. Відповідно до другого файлу, працівником поліції поставлено не однозначне запитання чи пропозиція щодо можливості проведення огляду в медичному закладі без проведення такого огляду поліцейським на місці затримання з використанням спеціальних технічних засобів. При цьому матеріали справи не містять жодного посилання про відсутність спеціальних технічним засобів у патрульного екіпажу поліції чи неможливості такого освідування на місці зупинки транспортного засобу за інших об`єктивних причин. Дані обставини не відповідають вимогам ч.3 ст. 266 КУпАП, про те, що в закладах охорони здоров`я огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться лише у разі незгоди водія на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, що є істотним порушенням.

Також апеляційний суд підкреслює, що має місце порушення, на яке посилається захисник, саме щодо процедури оформлення матеріалів.

Так, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.3,4), що стверджується їх особистими підписами були відібрані в селі Олешня, попри це підписи свідків про відмову водія від проходження медичного огляду мають місце і в протоколі, який складено в Ріпкинському відділі поліції ЧВП ГУНП в Чернігівській області, що слідує із самого протоколу, так і з рапорту працівника поліції ст. сержанта поліції ОСОБА_4 , який вказав, що водія було доставлено до Ріпкинського ВП для складання матеріалів. При цьому інформація щодо ознак алкогольного сп`яніння, яка зафіксована у вказаному рапорті (а.с.6) є дещо відмінною від тої, що вказана у протоколі, незважаючи на те, що два процесуальні документи складені однією посадовою особою.

Стаття 256 КУпАП містить вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення, а також положення про те, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Враховуючи, що пояснення відібрані в одному населеному пункті, а протокол складений в іншому, про що зазначає сам поліцейський, вказане ставить під сумнів викладені у протоколі обставини, які вже були засвідчені підписами свідків.

Слід зазначити також, що відповідно до положень ст. 260 КУпАП, у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складання його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З вказаної норми слідує, що адміністративне затримання застосовується в тому числі для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Досліджені апеляційним судом матеріали провадження достеменно свідчать про те, що фактично мало місце адміністративне затримання особи, оскільки особа була доставлена працівниками поліції в інший населений пункт для складання протоколу. Попри це, дана процедура щодо складання протоколу не звільняє співробітників поліції від дотримання прав особи визначених чинним законодавством, в першу чергу щодо роз`яснення ст. 63 та ст. 59 Конституції України, а саме можливості скористатися правовою допомогою для захисту інтересів, що не було зроблено поліцейськими.

Окрему увагу апеляційний суд також звернув на перевірку тверджень захисника щодо відсутності у матеріалах справи розписки про передачу транспортного засобу третім особам, що також слідує з рапорту працівника поліції. Однак матеріали справи такої розписки не містять. Дану обставину апеляційний суд констатує як недотримання вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Незважаючи на вказані порушення суд першої інстанції залишив їх поза увагою, що вказує на спрощений порядок розгляду справи, а також неповноту і невідповідність висновків суду фактичним обставинам.

Більше того, суд першої інстанції обмежився дослідженням матеріалів провадження за відсутності безпосереднього допиту свідків, а тому враховуючи суперечність доказів, які додані до адміністративного протоколу, суд апеляційної інстанції переконаний, що рішення суду не можна вважати законним і обґрунтованим.

За таких умов оскаржувана постанова підлягає скасуванню, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а апеляційна скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п.1ч.1 ст. 247, ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Бредюка О.М. задовольнити.

Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко