П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2020 року м.Бар

Суддя Барського районного суду Вінницької області Хитрук В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області справу про адміністративне правопорушення, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, -

- за ч. 1 ст.130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 516078 від 07.06.2020 ОСОБА_1 07.06.2020 о 19:00 год. в с. Митки Барського району Вінницької області по вулиці Привокзальна керував транспортним засобом мотоблоком «Зубр» б/н, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою алкотестера «Драгер». Зазначене підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, даними алкотестера, згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 0,48 ‰. До протоколу долучено роздруківку результатів приладу газоаналізатора DRAGER 6810 ARBL № 0898, який зафіксував результат тесту 0,48 ‰ (проміле) вмісту алкоголю в організмі ОСОБА_1 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав, пояснивши суду, що 17.01.2019 у вечірній час він йшов додому з городу і вів у руках мотоблок «Зубр», оскільки до нього приєднаний картоплепідгортач, який складається з двох дисків та кріплення, що унеможливлює їхати за кермом за відсутності сидіння, його можливо лише ввести в руках. Його зупинили працівники поліції, які звинуватили у керуванні мотоблоком у стані сп`яніння. ОСОБА_1 категорично заперечував такий факт, адже він йшов, а не їхав. Поліцейський провів огляд на стан алкогольного сп`яніння без присутності свідків. Після цього ОСОБА_1 вимагав повторити огляд або завезти його до лікарні для проведення огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Однак, поліцейські відмовили. Крім того, ОСОБА_1 вважає, що мотоблок не являється транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 07.06.2020 у вечірній час він йшов до магазину, по дорозі побачив ОСОБА_1 , який сидів у поліцейській машині. Підійшов до них. Працівники поліції показали квитанцію, на якій було зазначено, що ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння. Працівник поліції запитав ОСОБА_2 прізвище ім`я, по батькові та записав як свідка у протокол про адміністративне правопорушення, який був уже заповнений. Разом з тим, ОСОБА_2 вказує, що він не бачив, як ОСОБА_1 їхав мотоблоком «Зубр» ті й їхати на ньому не можливо, оскільки до мотоблока був приєднаний картоплепідгортач, який складається з двох дисків та кріплення, що унеможливлює їхати за кермом за відсутності сидіння, його можливо лише ввести в руках. ОСОБА_1 вимагав провести огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікарні. Однак, поліцейські відмовили.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , яка зазначена як свідок адміністративного правопорушення у протоколі, пояснила, що 07.06.2020 по дорозі побачила ОСОБА_1 , який сидів у поліцейській машині та надавав пояснення з приводу водіння ним мотоблока «Зубр» у стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції показали квитанцію, на якій було зазначено, що ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння. Працівник поліції запросив її бути свідком по даному факту та записав у протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_3 вказує, що вона не була присутня при проходженні ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння.

Відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції не був наданий до суду.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КпАП України встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, і проведення такого огляду. Згідно п. 2 вказаного Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Згідно п. 6 цього ж Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А п. 7 Порядку зазначає, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України N 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 р.).

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

ОСОБА_1 не погодився з результатами приладу «Драгер». Між тим, всупереч вимогам ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 7 Інструкції, йому не було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я.

Згідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Мотоблок «Зубр» є засобом механізованої обробки ґрунту і реєстрації не підлягає, а також повинен мати цілий ряд необхідних елементів необхідних для транспортного засобу: стоп-сигнали, сигнали повороту, дзеркала заднього виду, номерні знаки.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Основних положень провадження в справах про адміністративні правопорушення, передбачених розділом IV КУпАП, повинні дотримуватись не тільки суди, але й посадові особи, уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення (ст. 254, 255 КУпАП).

Відповідно до ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких умов, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС 09.11.2015 № 1452/735 та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

За таких обставин, суд визнає не доведеним факт протиправної винної поведінки ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Керуючись п. 1 ст. 247 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя