Справа № 159/5485/20 Провадження №33/802/894/20 Головуючий у 1 інстанції:Лесик В. О.
Категорія: ст. 44-3 КУпАП Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Вергуна Т.С., захисника Бурди Д.П. розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одружений, ФОП підприємець, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420, 40 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, будучи підприємцем та директором кафе-клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: м. Ковель, вул. Театральна, 18, не вжив заходів щодо припинення роботи закладу після 24 год. 00 хв., а саме: 12 жовтня 2020 року о 02:00год.. не припинив роботу закладу, чим порушив п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.2020 № 712 , та вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що судом неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Зазначає те, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки він не є директором кафе-клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та не є власником вказаного приміщення. Крім того, вказує що уповноваженою згідно наказу №3 від 26.03.20 забезпечувати режим роботи кафе його відкриття та припинення роботи є бармен ОСОБА_2 . Просить постанову суду першої інстанції скасувати, а справу про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити за відсутності складу інкримінованого правопорушення. Крім того, якщо суд апеляційної інстанції прийде до висновку про визнання його винним у вчиненні вказаного правопорушення, просить звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Бурди Д.П., який апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення підтверджуються матеріалами справи.

Так, судом першої інстанції вірно враховано постанови Кабінету Міністрів України відповідно п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.2020 № 712 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 24.04.2020 № 331 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення державних фінансових гарантій медичного обслуговування пацієнтів з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та належної оплати праці медичних та інших працівників, які надають медичну допомогу таким пацієнтам» і від 22.07.2020 № 641«Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено «жовтий» рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, установлених для «зеленого» рівня епідемічної небезпеки, забороняється робота після 24-ї та до 7-ї години розважальних закладів (нічних клубів), а також суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування з організацією дозвілля або без нього (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Аналіз норм чинного законодавства дає підстави зробити висновок, про те, що робота розважальних закладів після 24:00год. забороняється у розумінні вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

В даному випадку, факт роботи закладу нічного клубу «Кіно» після 24:00год. 12 жовтня 2020 року доводиться поясненнями бармена даного закладу ОСОБА_2 , яка у своїх поясненнях зазначає, що в період часу з 23 год. 00 хв. 11 жовтня 2020 року по 02:20год. 12 жовтня 2020 року нічний клуб «Кіно» працював», тобто в даному випадку об`єктивна сторона правопорушення є доведеною.

Разом з тим, з вищевказаних положень слідує, що суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, є виключно суб`єкти господарювання.

Та обставина, що саме ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вищевказане адміністративне правопорушення, стверджується наданими до суду копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, де зазначено, що основним видом економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 є діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, та копією договору позички від 01 липня 2020 року.

Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою та відтворюють картину вчиненого правопорушення, суддя вважає, що в діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, тому визнає останнього винним у порушенні правил щодо карантину людей.

Суд критично оцінює поданий до апеляційної скарги наказ № 3 від 26 лютого 2020 року (а.с.24), оскільки він суперечить трудовому договору № 0 від 25 березня 2011 року (а.с. 35-36).

У відповідності до вимог ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Тобто застосування вимог ст.22 КУпАП до особи, на думку апеляційного суду, є правом, а не обов`язком.

Доводи апелянта про те, що на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, а також дружина, яка є безробітною, та в його діях відсутні суспільно небезпечні наслідки та в зв`язку з пандемією хвороби COVID-19 у країні складна економічна ситуація, апеляційний суд хоч і приймає до уваги, проте вказані обставини не є такими, які слугували б підставою для скасування постанови в частині накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, апеляційний суд, не вбачає можливості звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, оскільки дане правопорушення не є малозначним.

Положеннями ст.ст.23,33 КУпАП регламентовано, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до ст. 33 КУпАП, правильно врахував характер вчиненого правопорушення в умовах гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, особу правопорушника, ступінь його вини, зокрема те, що він піддав ризику зараження відвідувачів кафе-клубу «Кіно» цією хворобою, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та призначив адміністративне стягнення в мінімальних межах санкції ст. 44-3 КУпАП, яке є мімімальним.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови судді першої інстанції та звільнення останнього від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, про що просить апелянт в своїй апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП України ( ч.1 ст. 44-3 КУпАП в редакції від 06 листопада 2020 року) без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду О.М.Клок