Номер провадження: 33/813/449/20
Головуючий у першій інстанції Попревич В.М.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участю секретаря судових засідань Янковської Ю.Л., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Лужанова С.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Лужанова С.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №163600 від 31.10.2019 року, 31.10.2019 р. о 12 год. 47 хв. водій ОСОБА_1 в м. Одесі по вул. Розкидайлівська, 53 керуючи транспортним засобом «MERCEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_1 , повторно протягом року вчинив порушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, а саме, що підлягає обов`язковому технічному контролю (постанова від 11.03.2019 р.), чим порушив вимоги п.п. 31.3б ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.01.2020 р. ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 місяці. Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 420,20 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції захисник Лужанов С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, ухвалити нову постанову, якою адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ст. 38 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що долучена до матеріалів справи роздруківка у вигляді постанови серії ЕАВ № 19580 від 02.06.2019 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП за порушення правил використання світлових приладів фактично постановою не є, у зв`язку із відсутністю в ній як підпису особи, яка її склала, а також невідповідності її форми, оскільки не можливо встановити її дійсність; навіть при прийняті до уваги, що така постанова існує, однак вона виключає повторність адміністративного правопорушення, оскільки притягнення до відповідальності за цим правопорушенням не є повторністю у випадку притягнення до відповідальності за не проходження технічного контролю.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Лужанова С.В.Ю, які підтримали вимоги апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про те, що у вказаній апеляційній скарзі слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, зокрема за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Згідно п. 31.3 б ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Мотивуючи свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП суд першої інстанції у постанові послався на наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №163600 від 31.10.2019 р.;

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення серія ЕАВ №1195980 від 02.06.2019 р. на ОСОБА_2 ;

- копія протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00118-04580-19 від 31.10.2019 р.

Твердження захисника про те, що копія постанови про накладення адміністративного стягнення серія ЕАВ №1195980 від 02.06.2019 р. на ОСОБА_2 є недопустимим доказом та міг бути взятий за основу притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП апеляційний суд знаходить безпідставними з огляду на наступне.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу захисника на те, що роздруківка зазначеної постанови (а.п. 4) відповідно до наявних даних щодо адреси її роздрукування вказує на те, що вона отримана із ресурсу «АРМОР».

Так, відповідно до ст. 25 Закону України «Про Національну поліцію» - поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності: формує бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України; користується базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади; здійснює інформаційно-пошукову та інформаційно-аналітичну роботу; здійснює інформаційну взаємодію з іншими органами державної влади України, органами правопорядку іноземних держав та міжнародними організаціями.

Поліція може створювати власні бази даних, необхідні для забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції у сфері трудових, фінансових, управлінських відносин, відносин документообігу, а також міжвідомчі інформаційно-аналітичні системи, необхідні для виконання покладених на неї повноважень.

Пунктом 1.3 Положення «Про Інтегровану інформаційно-пошукову систему органів внутрішніх справ України» (далі, Інструкції) затвердженої Наказом МВС України від 12.10.2009 р. № 436 із змінами, внесеними згідно з Наказом МВС № 460 від 16.05.2013 р. - інтегрована інформаційно-пошукова система органів внутрішніх справ України (далі - ІІПС) - це сукупність організаційно-розпорядчих заходів, програмно-технічних та інформаційно-телекомунікаційних засобів, що забезпечують формування та ведення довідково-інформаційних, оперативно-розшукових обліків, авторизований доступ до інформаційних ресурсів ІІПС.

Абзацом. 5 п. 3.1 вказаної Інструкції визначено - інформаційними ресурсами (об`єктами обліку) ІІПС є об`єктивно поєднаний набір відомостей, що безпосередньо стосується осіб, кримінальних та адміністративних правопорушень, а також інших подій, який накопичується в процесі службової діяльності ОВС в обсязі, структурі й порядку, що визначаються завданнями, покладеними на ОВС, відповідно до чинного законодавства. До складу інформаційних ресурсів належать відомості щодо осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, щодо яких уповноваженими на те працівниками ОВС згідно зі статтями 254, 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) складено протоколи про адміністративні правопорушення, а органами (посадовими особами), які розглядали ці справи, було винесено постанови, передбачені статтею 284 КУпАП.

В свою чергу, система «АРМОР» - це інтегрована інформаційно-пошукова система МВС України, яка містить всі дані та інформацію, зібрану всіма підсистемами департаментів: звіти про правопорушення, стислі результати огляду місця події, інформацію про осіб, що перебувають у розшуку, незначні інциденти, ДТП тощо та налічує близько 20 підсистем, які з`єднані в єдиний інформаційний масив інтегровану базу даних.

Беручи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції цілком обґрунтовано взято до уваги дані викладені у зазначеному документі, оскільки останній містить у собі інформацію, що сформована відповідно до норм діючого законодавства, а доводи захисника щодо наявності в матеріалах справи не копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП жодним чином не вказує на те, що відомості, які містяться у даній роздруківці є недостовірними.

Більш того, стороною захисту не спростовуються вищезазначені обставини, а лише зазначена позиція незгоди щодо законності посилання суду першої інстанції на такий документ, при цьому факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідно до постанови серії ЕАВ №1195980 від 02.06.2019 р. нею не заперечуються та не вказує на відсутність такого факту.

Окрім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 163600, ОСОБА_1 у не зазначено, що такий факт не мав місце, а також не вказано, що він вже пройшов технічний огляд транспортного засобу, а тільки власноручно зробив помітку про те, що зупинка його транспортного засобу була безпричинна, а співробітники поліції не повідомили таку причину зупинки.

Зазначені обставини також підтверджують вірність висновків суду першої інстанції щодо відсутності на момент складання адміністративного протоколу серії ОБ № 163600 від 31.10.2019 р. протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00118-04580-19 від 31.10.2019 р., які апеляційний суд вважає обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 ознак повторності, апеляційний суд також вважає безпідставними, оскільки диспозиція ч. 4 ст. 121 КУпАП визначає повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Тобто, повторність у даному конкретному випадку не передбачає вчинення повторно конкретного правопорушення із передбачених частинами першою-третьою ст. 121 КУпАП, а будь-якого з них.

При цьому, із аналізу ст. 121 КУпАП вбачається що повторність саме конкретного правопорушення визначена у ч. 11 зазначеної норми, яка конкретизує правопорушення, за яке особа може бути притягнута до відповідальності за ознакою повторності.

Тому, доводи захисника з даного приводу не ґрунтуються за нормі Закону, який не визначає в імперативному порядку обов`язковість вчинення одного й того ж правопорушення, для того, щоб її можливо було притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Беручи до уваги вище викладене у своїй сукупності апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги захисника щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Враховуючи досліджені в апеляційному порядку матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, з`ясувавши всі обставини справи та дослідивши всі належні та допустимі докази, всупереч доводів апеляційної скарги, дотримався вимог статей 245 та 280 КУпАП та дійшов правильного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного судового рішення.

Доводи захисника Лужанова С.В. щодо закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, апеляційний суд вважає необґрунтованим оскільки постановою суду першої інстанції в діях ОСОБА_1 встановлена наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та на нього накладено відповідне стягнення в межах строку передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Лужанова С.В., подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов