№415/3096/20
№ 3/415/814/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.20 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Березін А.Г., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, не є особою з інвалідністю, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

01 травня 2020 року о 15 годині 53 хвилини, ОСОБА_1 , який протягом року, а саме 06 листопада 2019 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за яке 14 січня 2020 року був підданий адміністративному стягненню, повторно керував транспортним засобом Днепр 11КМЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. К. Маркса, 1 в м. Лисичанську Луганської області у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а ПДР України.

Стан алкогольного сп`яніння підтверджується позитивним результатом (2,55 %) огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння із застосуванням приладу АLKOTEST DRAGER 7510 № ARLМ 0458, тест № 31, проведеного у присутності двох свідків о 16 годині 09 хвилин 01.05.2020 року (а.с.3), відповідно до положень Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 N 1452/735.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини його неявки суду не відомі, клопотань, заяв про відкладення розгляду справи, до суду не надходило. Постановою Лисичанського міського суду від 28.05.2020 року ОСОБА_1 було піддано приводу до суду, який Управлінням патрульної поліції в Луганській області не був виконаний.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України" (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відмітка у ньому про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Лисичанському міському суді, з моменту складання протоколу (01.05.2020 року) по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення проти безпеки дорожнього руху.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На думку суду неодноразова неявка особи, що притягається до адміністративної відповідальності до суду, яка повинна добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, свідчить про безпідставне умисне затягування справи, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 наданих в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено «согласен» (а.с.1).

У судовому засіданні встановлено, що 14 січня 2020 року постановою Лисичанського міського суду Луганської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн., за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчиненого останнім 06 листопада 2019 року (а.с.10).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушником під час складання протоколу, доведена позитивним результатом огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння із застосуванням приладу «АLKOTEST 7510 № ARLМ 0458, тест № 31, проведеного у присутності двох свідків о 16 годині 09 хвилин 01.05.2020 року (а.с.3).

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 2 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він, керуючи транспортним засобом, повторно протягом року вчинив порушення передбачене частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання, який вид стягнення передбачений саме ч. 2 ст. 130 КУпАП слід застосувати до правопорушника суд виходить з наступного.

Санкція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає для водіїв накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до абзацу 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005р. № 14 суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно п.1.10 Про правила дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З довідки, яка надана інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Луганській області вбачається, що за даними НАІС, на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не видавалось (а.с.12). Таким чином, в розумінні ч.2 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 не є водієм, а є іншою особою, яка керує транспортним засобом.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 не працює, не особою з інвалідністю, повторно протягом року притягується до адміністративної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність згідно зі ст.ст. 34, 35 КУпАП, суд не вбачає.

Суд не визнає в якості обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, повторність та вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, оскільки дані обставини являються кваліфікуючими ознаками складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини правопорушника, характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що правопорушнику слід призначити стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без оплатного вилученням транспортного засобу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для призначення додаткового стягнення у вигляді вилучення транспортного засобу, що передбачено санкцією ч. 2 ст.130 КУпАП України, суд не вбачає, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні відомості про належність транспортного засобу.

На підставі вимог ст.ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 33, 130 ч.2, 221, 284, 285, 289, 294, 326 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. (Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ /22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя А.Г.Березін