ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1525/20 Справа № 202/5543/20 Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

За цією постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 вересня 2020 року о 22 годині 40 хвилин, у м. Дніпро по пр. Слобожанському 118, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota д/н НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння за згодою водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер", та результат огляду склав 1,64 проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляції:

- Козлов С.Г. просить постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що підстави для зупинки транспортного засобу є надуманими, відеозапис з бодікамери інспектора Цицори К.А. підтверджує факт, що остання вказала причину зупинки автомобіля не увімкнення сигналу повороту, однак вказані твердження інспектора суперечать представленим відеозаписам з камер відеореєстратора в автомобілі поліції.

Вважає, що суд не взяв до уваги, чому саме адміністративний протокол було складено на не місці зупинки автомобіля, а у відділення поліції, оскільки до матеріалів не долучено протокол затримання.

В порушення вимог чинного законодавства, відеозапис нагрудних камер переривається, тобто працівник поліції на власний розсуд вмикала та вимикала свою камеру.

Вказує, що поліцейським було порушено порядок огляду водія на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом. Так, він виявив бажання проходження саме медичного освідування в закладі охорони здоров`я, однак поліцейськими було проігноровано даний факт і застосовано пристрій Драгер, однак перед освідуванням не було проведено контрольну пробу повітря.

Звертає увагу, що матеріали справі не містять доказів відсторонення його від керування, що викликає сумнів у законності дій поліцейського.

Твердження свідка ОСОБА_3 у письмових поясненнях, що він відмовився вийти з автомобіля, надати свої документи, не відповідають дійсності, оскільки документи у нього не вимагали, та він вийшов з машини при вимозі.

Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, допитавши свідка ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги співставивши їх із викладеними доводами, щодо незаконності та протиправності прийнятого судового рішення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суддя зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 109179 від 06 вересня 2020 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;

- рапортом інспектора поліції, згідно якого о 22.40 годин 05.09.2020 року за адресою: м. Дніпро, проспект Слобожанський, 118 були виявлено автомобіль Toyota д/н НОМЕР_1 , який рухався без увімкнення сигналу повороту, після зупинки автомобіля у водія були виявлені ознаки сп`яніння нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Водій відмовився надавати документи на автомобіль та посвідчення водія. Та його було затримано та доставлено до відділення поліції для припинення правопорушення та встановлення особи. Після встановлення особи водія ОСОБА_1 , останній в присутності двох пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат якого - 1,64 проміле;

- поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , відповідно до яких водій ОСОБА_1 в їх присутності пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат якого - 1,64 проміле. Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 підтвердив, що дійсно в його присутності та присутності свідка ОСОБА_6 було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, результат якого - 1,64 проміле. ОСОБА_1 не заперечував проти огляду за допомогою Драгеру, його результатів. Не пам`ятає, щоб останній прохав направити його на огляду до медичного закладу;

- письмовими поясненням працівника поліції ОСОБА_3 , згідно яких 05.09.2020 року при патрулюванні було помічено автомобіль Toyota д/н НОМЕР_1 , водій якого порушив ПДР, у зв`язку з чим його було зупинено. При спілкуванні останній відмовився виходити з автомобіля та надавати документи. Також у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. В зв`язку з цим, водія було доставлено до відділення поліції, встановлено його особу ОСОБА_1 , де він пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат якого - 1,64 проміле;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким, чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що зібрані по справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, а пояснення свідків, є неналежними доказами, оскільки вони та не містять даних про спосіб вчинення адміністративного правопорушення, на думку апеляційного суду є необґрунтованими та спростовуються матеріалами провадження та доказами по справі, наведеними вище, в їх сукупності.

Даний висновок стосується і доводів ОСОБА_1 про те, що він не погоджувався пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер. Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, ОСОБА_1 в присутності двох свідків, надав згоду та пройшов вказаний вище тест. Зазначене підтвердив і допитаний в апеляційному суді свідок ОСОБА_5 .

Тому, твердження апелянта про необхідність скасування постанови та закриття провадження у справі щодо нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, є безпідставними.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі з мотивів наведених в апеляції апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко