Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/38/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Загреба І. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2020 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького Апеляційного Суду - Широкоряд Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою, особи яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 11 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 10 200.00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.12.2019 ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 04.11.2019 року о 00 годині 55 хвилин по провулку Гірський, 29 у м.Кропивницькому, керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та медичного огляду в лікарні відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи своє рішення, про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що вина правопорушника підтверджується письмовими матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 320159 від 04.11.2019,посвідченням водія, поясненням свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 04.11.2019 року, відеозаписом з відеореєстратора автомобіля працівників патрульної поліції та нагрудної камери працівників поліції.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Кіровського районного суду міста Кіровограда скасувати, провадження у справі закрити.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що дійсно 04.11.2019 о 00 годин 55 хвилин він їхав по провулку Гірському,29 на залізничний вокзал зі своєю донькою, заперечує щодо вживання алкогольних напоїв та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Апелянт вказує, що працівники поліції на місці зупинки його транспортного засобу запропонували продути алкотестер Драгер,але він відмовився, оскільки не довіряє вказаному пристрою, проте погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, працівники поліції проігнорували його згоду на проходження медичного огляду, не доставили його до медичного закладу,чим порушили вимоги закону.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що свідки яких запросили поліцейські, зокрема ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були свідками лише відмови від продуття алкотестеру Драгер та спілкування з приводу медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме під час згоди апелянта на медичний огляд для перевірки стану алкогольного сп`яніння,вказані свідки присутні не були.

Апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, винесеною з порушенням вимог закону, тому суд дійшов помилкового висновку про наявність його вини.

Будучи повідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Крім цього, за клопотанням скаржника, апеляційний суд вже відкладав розгляд справи на іншу дату. Клопотань про відкладення судового розгляду 17.01.2020 апелянт не подавав, та про причини неявки суд не повідомив, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у його відсутність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п. 6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, враховуючи вищенаведене та матеріали справи апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу поліцейським або в медичному закладі встановлюється судом на підставі доказів, які досліджені та оцінені судом за внутрішнім переконанням.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

З вищевказаних відеозаписів вбачається, що після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , останній від пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу алкотест «Драгер» та в медичному закладі не погодився, мотивуючи свою відмову тим, що знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, проте транспортним засобом не керував. Крім того, як вбачається з відеозапису, під час відмови від продуття алкотестеру Драгер так і під час відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі свідки були присутні.

Крім того, згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 (а.с.4) та ОСОБА_3 (а.с. 5), водій ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгера та в закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій ОСОБА_1 зобов`язаний був на вимогу працівників поліції не тільки пройти огляд на стан сп`яніння, але й виключно у передбачені законом порядок і спосіб.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 11 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Постанова Кропивницького Апеляційного Суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

Апеляційного Суду Широкоряд Р.В.