Справа № 346/4991/20
Провадження № 3/346/2817/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Веселов В.М., за участі секретаря Григоришин Х.В. ,

гр. ОСОБА_1

розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення від 11.11.2020 року о 23.20 год. в с.Лісний Хлібичин, по вул.1 Травня, Коломийського району, гр.Ганусяк керував транспортним засобом «VIPER» д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя та очей, нестійка хода,тремтіння пальців рук. Пройти в установленому порядку тест на спеціальному приладі «Драгер» або проїхати в лікарню на медичне освідчення категорично відмовився.

Гр. ОСОБА_1 в судовому засіданні 30 листопада 2020 року вказав,що він свою вину не визнає, просить закрити провадження,оскільки протокол складений з порушенням. Вказав, що він не керував транспортним засобом взагалі.,був пасажиром.

Вказав,що йому не було запропоновано належним чином пройти медичне освідчення за допомогою «драгера»,а потім було відмовлено пройти медичне освідчення в медичному закладі, відповідно відсутня роздруківка алкотесту в матеріалах справи, відсутнє направлення до медичного закладу.

Незважаючи на невизнання вини гр. ОСОБА_2 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення доведена дослідженими в судовому засіданні доказами - показаннями свідків, письмовими доказами, фактичними даними, що містяться в матеріалах адміністративної справи , а саме :

-письмовими пояснюючими записками свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 10.11.2020 року, які в своїх письмових поясненнях суду підтвердили,що їх було зупинено в якості свідків для підтвердження того,що гр. ОСОБА_5 відмовився від проходження тесту на наявність алкоголю в крові (а.с.4,5),

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого гр. ОСОБА_2 відмовився від проходження тесту на наявність алкоголю в крові (а.с.3),

-даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 499517 від 11 листопада 2020 року, в якому зазначено ,що транспортний засіб під керуванням гр. ОСОБА_2 було зупинено в в с.Лісний Хлібичин, Коломийського району,на вул.1 травня в зв`язку з тим,що водій траснпортного засобу був в стані алкогольного сп`яніння і в подальшому гр. ОСОБА_2 відмовився від проходження в установленому порядку тест на приладі «Драгер» (а.с.1);

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння від 11.11.2020 року , згідно якого гр. ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду (а.с.2).

-відео диском , який був оглянутий в судовому засіданні 30 листопада 2020 року за присутності гр. ОСОБА_2 , запис на який здійснено спеціальним нагрудним приладом поліцейського, номер якого читається чітко на відеозаписі DSJ_0000000_000000 , з якого вбачається,що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності було запропоновано в коректній та ввічливій формі спочатку пройти тест на спеціальному приладі на стан алкогольного сп`яніння,з чим гр. ОСОБА_2 спочатку погодився і поїхав в лікарню, однак перебуваючи в лікарні від проходження медичного освідчення категорично не погодився. Працівники поліції діяли коректно і у відповідності до чинного законодавства,оголосили йому права та обов`язки, жодних незаконних умов поліцейські гр. ОСОБА_5 не ставили. На відеозапису пасажир, який їхав разом з гр.Ганусяком чітко сказав,що поліцейські «пшикнули водієві в обличчя з газового балончику».Суд зауважує,що гр. ОСОБА_2 було зупинено примусово,оскільки він вчинив опір працівникам поліції.

Таким чином, спростовано твердження гр. ОСОБА_2 про те,що він не був за кермом транспортного засобу, оскільки при зупинці та затриманні було тільки два чоловіка- безспосередньо гр. ОСОБА_2 та його пасажир.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у вказаному стані, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу. У зв`язку з набранням чинності вказаного Закону було підписано новий наказ Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Окрім наведених вище Закону та Інструкції № 1452/735 питання огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння також врегульовується: Кодексом України про адміністративні правопорушення; законами України «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними»; постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (в редакції від 28 жовтня 2015 року).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (приблизно 500 грамів пива або 20 грамів горілки).

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У відповідності до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його

увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Таким чином, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов спеціальну підготовку (тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, гр. ОСОБА_2 у відповідності до ст.266 КупАП було запропоновано пройти тест на місці зупинки його автомобіля або проїхати в медичний заклад і він не погодився пройти медичне освідчення ,перебуваючи вже в лікувальному закладі.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Заперечення особи,що притягується до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_2 про те,що йому не було запропоновано пройти тест на місці та проїхати до медичного закладу для проходження тесту спростовуються відеозаписом самої події,наданої поліцейськими,який є належним і допустимим доказом, з якого вбачається,що гр. ОСОБА_2 було запропоновано пройти медичне освідчення на місці,а потім пройти медичне освідчення в медзакладі, і він відмовився від такого проходження.

Заперечення гр. ОСОБА_2 про те,що він не керував транспортним засобом, спростовується оглянутим відеодиском,з якого вбачається,що пасажир,який їхав разом з гр.Ганусяком підтвердив,що «поліцейські при зупинці транспортного засобу «пшикнули в обличчя водія з газового балончика». Водієм транспортного засобу був гр. ОСОБА_2 .

Так, у відповідності до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. За таких обставин, виявивши вчинення особою,що притягується до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_6 адміністративного правопорушення, пов`язаного з керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції зобов`язані були вчинити дії щодо запобігання та припинення даного адміністративного правопорушення. В іншому разі слід вважати, що працівники поліції сприяють та провокують до вчинення особою,що притягується до адміністративної відпповідальності наступних правопорушень, що є неприпустимо.

У правовій позиції Верховного Суду постанова від 30.05.2018 у справі №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016) зазначено, що порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Наданий представником поліції диск, відео з якого знято з нагрудного знаку поліцейського DSJ_0000000_000000 є належним і допустимим доказом по даній справі і у суду відсутні підстави не брати його до уваги. Працівники поліції діяли максимально коректно, законно з повагою до гр. ОСОБА_2 , зважаючи на Конвенцію з прав людини та чинне українське законодавство, виконали всі необхідні та належні дії, щоб забезпечити та зберегти його права. Складений протокол про адміністративне правопорушення, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Суд приходить до висновку про те, що працівники поліції діяли в суворій відповідності до чинного законодавства з дотриманням прав гр. ОСОБА_2 .

Суд зауважує,що на відеозаписі,який приймає як належний і допустимий доказ в даній справі, чітко вбачаються всі послідовні дії поліцейських щодо гр. ОСОБА_2 ,хоча він та пасажир,якого він віз вчинили опір працівникам поліції.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в діях гр. ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП України.

При призначенні покарання, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі наведеного та керуючись п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII , Пунктом 2.9 Правил Дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001р. №1306 (з відповідними змінами та доповненнями), наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року № 1452/735, Постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» , Постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1086 «Про затвердження Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення» , Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року; Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року правової позиції Верховного суду постанова від 30.05.2018 у справі №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016), та ст.ст. 130, 221, 266,247 ч.1 п.1, 284, 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн.40 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів, з дня винесення постанови.

Суддя Веселов В. М.