КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 липня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду - Дзюбін В.В.,

за участю апелянта - ОСОБА_1

захисника - адвоката Горб В.П.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 травня 2020 року,

у с т а н о в и в:

Цією постановою в адміністративній справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який народився в м. Горлівка Донецької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн., з позбавленням керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 40-1 КпАП України з ОСОБА_1 на користь держави стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду адміністративне правопорушення вчинене за таких обставин.

11 березня 2020 року о 09:50 годині ОСОБА_1 на 19 км автодороги Київ - Чоп керував автомобілем марки "Шкода", знак державної реєстрації НОМЕР_1 , порушивши вимоги п. 2.9 "а" ПДР України, в стані алкогольного сп`яніння (0,22% проміле).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи постанову судді місцевого суду незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушеннями норм процесуального та матеріального адміністративного закону, просить: поновити строк на апеляційне оскарження; постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 травня 2020 року - скасувати та винести апеляційним судом нову постанову, якою на підставі ст. 22 КпАП України звільнити його від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України, обмежившись усним зауваженням, та провадження в справі на підставі ч. 2 ст. 284 КпАП України закрити в зв`язку зі звільненням від відповідальності й оголошенням усного зауваження.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскарженої постанови та доводів, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вислухавши пояснення апелянта та адвоката Горб Володимир Петрович, який діє у захист прав і законних інтересів останнього, які підтримали апеляційну скаргу за викладених у ній обставин; вивчивши, перевіривши та оцінивши матеріали адміністративної справи, обміркувавши доводи скарги, викладені апелянтом, - суд апеляційної інстанції вважає необхідним поновити строк на оскарження як пропущений із поважних причин, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 такою, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Винуватість ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за фактичних обставин, установлених у постанові, доведена наявними у справі належними й допустимими доказами, ретельно дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, яким суддею місцевого суду надано всебічну та об`єктивну оцінку.

При цьому суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 "а" ПДР України, згідно яких водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 суддею місцевого суду за ч. 1 ст. 130 КпАП України, - є правильною.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , наведені ним за її змістом, суд апеляційної інстанції вважає об`єктивно необгрунтованими, надуманими та неспроможними, а його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України - доведеною наявними в справі належними й допустимими доказами, які будь-яких сумнівів у їх достовірності не викликають.

Між тим, відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, за змістом п. 42 рішення Європейського суду з прав людини "Бендерський проти України" від 15.11.2007 року зазначається, що право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені.

Цих вимоги закону при розгляді адміністративної справи щодо ОСОБА_1 суддя місцевого суду не дотримався, виходячи з наступного.

Так, адміністративну справу суддею місцевого суду розглянуто з істотними порушеннями процесуальних прав ОСОБА_1 , оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Але, незважаючи на ці вимоги закону, суддя місцевого суду розглянув справу без участі ОСОБА_1 і його захисника адвоката Горб В.П., чим порушив його права надавати пояснення, докази, заявляти клопотання та користуватися послугами захисника. Будь-які дані про належне повідомлення ОСОБА_1 і захисника Горб В.П. про дату, час і місце розгляду справи на 05 травня 2020 року в її матеріалах - відсутні.

За таких обставин, вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 про скасування постанови судді місцевого суду та звільнення його на підставі ст. 22 КпАП України від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України, обмежившись усним зауваженням, та закриття провадження в справі на підставі ч. 2 ст. 284 КпАП України в зв`язку зі звільненням від відповідальності й оголошенням усного зауваження, - суд апеляційної інстанції вважає такими, що не грунтуються на законі.

Між тим, апеляційні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, оскільки на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 2 ст. 38 КпАП України, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню та провадження у ній - закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов остаточного висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КпАП України, Київський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

На підставі ч. 2 ст. 294 КпАП України поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України, - скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та провадження в справі на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України - закрити в зв`язку із закінченням строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В. В. Д з ю б і н