Єдиний унікальний номер 227/4083/19 Номер провадження 33/804/2/20
Єдиний унікальний номер: 227/4083/19
Номер провадження 33/804/2/20 Категорія: ч. 1 ст. 164 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року місто Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Смірнова В.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівника ТОВ «Донбасс-Трейд-Оил», податкова адреса: 04071 м. Київ, Подільський район, вул. Верхній Вал, 4В/16,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 17000 гривень, без конфіскації,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 17000 гривень, без конфіскації.

Постановою суду встановлено, що керівник ТОВ «Донбасс-Трейд-Оил» ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а саме ТОВ «Донбасс-Трейд-Оил» здійснена роздрібна торгівля пальним, була встановлена реалізація, згідно зареєстрованого через реєстратор розрахункових операцій МАРІЯ-ЛТ-МТМ заводський ВЗ, фіскальний (у відповідності з даними інформаційної системи по чекової передачі даних до ДФС України, фіскальних звітних чеків та даних контрольних стрічок реєстратора розрахункових операцій) у період з 01 липня 2019 року по 29 липня 2019 року без наявності відповідної ліцензії, що призвело до порушення ч. 20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/91-ВР (із змінами та доповненнями) внесеними Законом України від 23 листопада 2018 року №2628-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів», чим порушив ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Складено акт фактичної перевірки № 0257/05/99/2656/40/37434556 від 21 серпня 2019 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохав постанову скасувати та закрити провадження в справі на підставі п. ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В обґрунтування скарги зазначає, що судом під час винесення оскаржуваного рішення не з`ясовано всіх фактичних обставин по справі, при обранні заходу адміністративного стягнення не враховані вимоги статті 33 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Вказує, що положення закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» від 23.11.2018 № 2628-VIII не містять вимог про отримання ліцензії саме з 01.07.2019, а лише вказують на необхідність отримання ліцензії.

Крім того, лише 01.07.2019 було визначено орган уповноважений видавати ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Крім того, зазначає, що станом на теперішній час відсутні розроблені органом ліцензування ліцензійні вимоги провадження господарської діяльності з виробництва пального, оптової, роздрібної торгівлі пальним, а також відсутні рекомендації щодо організації роботи головних управлінь ДФС України із приймання документів та видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, відсутній затверджений бланк заяви на отримання ліцензії.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступних висновків.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій порушує клопотання про розгляд справи за його відсутності, що відповідно до положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що 23 вересня 2019 у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 62 за ч. 1 ст. 164 КУпАП України.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Процесуальна форма та зміст протоколу відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначені відомості щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: ОСОБА_1 , його дата народження, серія та номер паспорту, місце та дата його видачі, посада та місце роботи. Проте, з посиланням на серію та номер паспорту ОСОБА_1 вважаю помилково зазначено « ОСОБА_2 »

Таким чином, доводи апеляційної скарги про невідповідність протоколу стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП є необґрунтованими.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до зазначеної вище норми Закону об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується діями, спрямованими на провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом. Суб`єктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини в сфері регулювання господарської діяльності. У свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Зазначена норма є бланкетною, що вимагає встановлення не тільки факту вчинення певного діяння, а також встановлення факту порушення цим діянням певних положень закону (або підзаконного акту), з посиланням на цей закон (або підзаконний акт).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Факт реалізації пального ТОВ «Донбасс-Трейд-Оил» підтверджений матеріалами справи, а саме: переліком розрахункових операцій реалізованого пального проведених при здійсненні роздрібної торгівлі пальним, поясненнями директором товариства ОСОБА_1 , актом перевірки № 0257/05/99/2656/40/37434556 від 21.08.2019.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо відсутності обставин по справі, зокрема не зазначено осіб, яким було реалізовано пальне, вид пального, розмір отриманого від такої діяльності доходу, є неспроможними.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» № 481/95-ВР, ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки.

Законом України від 23.11.2018 № 2628 внесено зміни до Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» відповідно до якого з 01.07.2019 запроваджується ліцензування діяльності усіх суб`єктів господарювання, які здійснюють виробництво, зберігання, оптову та роздрібну торгівлю пальним.

Відповідно до ст. 15 Закону № 481 (у редакції Закону №2628) роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (зокрема, роздрібна торгівля пальним).

Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю пальним зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 були дотримані зазначені вимоги, вчасно були подані до ГУ ДФС у Донецькій області заява на отримання ліцензії з відповідними документами та отримана ліцензія, що надає право здійснювати господарську діяльність з роздрібного продажу пального спростовуються відомостями Головного управління ДПС у Донецькій області.

На запит апеляційного суду Головне управління ДПС у Донецькій області надало інформацію, відповідно якої керівник ТОВ «Донбасс-Трейд-Оил» ОСОБА_1 15.07.2019 звернувся за отриманням ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: АДРЕСА_2 .

30.07.2019 ТОВ «Донбасс-Трейд-Оил» (керівник ОСОБА_1 ) видана ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: АДРЕСА_2 .

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, судом першої інстанції встановлені вірно. Ці обставини підтверджуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення № 62 від 23.09.2019, актом фактичної перевірки № 057/05/99/2656/40/37434556 від 21.08.2019 та додатками до нього.

Так, суд правильно дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 положень ст. 15 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР (у редакції Закону №2628) та вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Враховуючи викладене, приходжу до переконання, що суд першої інстанції правильно оцінив обставини справи та дав вірну юридичну оцінку.

Доводи апеляційної скарги станом щодо відсутності ліцензійних вимог, відсутності рекомендації щодо організації роботи головних управлінь ДФС України із приймання документів та видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним не є слушними.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суддя врахував характер та ступінь адміністративного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах мінімального розміру штрафу в межах санкції вищевказаної статті, яке є справедливим і таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення .

Враховуючи викладене, постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 17000 гривень без конфіскації, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Донецького апеляційного суду В.В.Смірнова