Справа №: 700/1268/19
Провадження № 3/700/22/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 січня 2020 року смт.Лисянка

Суддя Лисянського районного суду Черкаської області Яценко Г.М., за участю секретаря судового засідання Сіденко Н.П., за участю особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , головного державного виконавця - Вдовиченко Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Лисянського районного відділу державної виконавчої служби ГУНП у Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч.1 ст. 183-1 Кодексу України Про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Від Лисянського районного відділу державної виконавчої служби ГУНП у Черкаській області, 20.12.2019 року надійшов адміністративний матеріал, відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скоєння ним дій адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №19 від 16.12.2019 року громадянин ОСОБА_1 допустив заборгованість зі сплати аліментів за період з 06.02.2018 р по 01.12.2019 р, яка складає 38796 грн 69 коп, що сукупно перевищує суму платежів за шість місяців, відповідно до виконавчого листа №2-39/2007 від 27.01.2007 року виданого Лисянським районним судом Черкаської області.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.183-1 КУпАП, а саме несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

В судовому засіданні оголошувалася перерва для надання ОСОБА_1 можливості залучити до участі захисника, однак після продовження судового засідання своє право ОСОБА_1 не реалізував.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав та заперечував проти вказаної виконавцем суми боргу. Крім того, зауважив, що аліменти не сплачував, оскільки був відсутній дохід.

Головний державний виконавець Лисянського районного відділу державної виконавчої служби Вдовиченко Н.М. у судовому засіданні повідомила, що з 01.10.2015 р. по 01.12.2019 року заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 становить 133 362,52 грн. З лютого 2018 року по 01.12.2019 року заборгованість становить 38 796,69 грн.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та представника державної виконавчої служби, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення №19 від 16.12.2019 року, який відповідно до ст. 251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення, розрахунком заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 складеним головним державним виконавцем Лисянського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області, виконавчим листом, виданим Лисянським районним судом Черкаської області 24.01.20017 року, постановою про відкриття виконавчого провадження від 03.12.2015 року, письмовим поясненням ОСОБА_1 , які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.

Не можна погодитися з доводами ОСОБА_1 про порушення його право на захист, оскільки його достеменно було відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення від 16.12.2019 року №19 та про передачу його до суду, про що свідчить його підпис та пояснення на протоколі. ОСОБА_1 повідомлявся судом про розгляд справи, однак зловживаючи своїм правом, бажаючи затягнути розгляд справи та у подальшому просити закрити провадження за спливом строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, не з`являвся до суду та не повідомляв суд про причини своєї неявки, однак судом в передбаченому законом порядку повідомляли ОСОБА_1 про розгляд справи, який також відображався на офіційному сайті Судової влади, а тому право на захист не було порушено судом. (відповідна правова позиція міститься у постанові Дніпровського апеляційного суду від 13.12.2019 року у справі №211/5083/19, провадження №33/803/1436/19).

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, яке виразилося у несплаті аліментів на утримання дітей, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, а саме за період з 06.02.2019 року по 01.12.2019 року у сумі 38796,69 грн.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд не убачає, оскільки надані у судовому засіданні платіжні доручення від 05.09.2018 року №1515, від 10.10.2018 №1771, від 23.10.2018 року №1835 були враховані державним виконавцем під час визначенні боргу за аліментами. Крім того, вказані платіжні доручення не можуть слугувати підставою для закриття адміністративного провадження за відсутністю події та складу злочину, оскільки цей факт свідчить про сплату аліментів вже після встановлення факту адміністративного правопорушення. Крім того, борг не сплачений у повній сумі.

Отже, виходячи з вищенаведених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 , відповіднодо наведених доказів, є доведеною, а в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП за ознакою несплати аліментів на утримання дітей, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.34, 35 КУпАП призначив його в межах санкції ч.1 ст.183-1 КУпАП, з урахуванням особи ОСОБА_1 та інших обставин справи.

Враховуючи викладене, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, є необхідним притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції цієї статті, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП та буде достатнім і необхідним для запобігання новим правопорушенням.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збiр у провадженнi по справi про адмiнiстративне правопорушення у разi винесення судом (суддею) постанови про накладення адмiнiстративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи вищевикладене з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 183-1, 283, 284 КУпАП України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк - 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 420 грн 40 коп (чотириста двадцять гривень 40 коп) у дохід держави.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів, з дня винесення постанови.

Суддя Г.М.Яценко