ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7704/20 Номер провадження 33/814/691/20Головуючий у 1-й інстанції Микитенко В. М. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участі секретаря судових засідань Коротун І.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Гарківець Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Гарківець Л.В., поданою в інтересах ОСОБА_1 на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 14.09.2020,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, водія автомобіля ТОВ «Каусар», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.1 ст. 122-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення відповідно до ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір 420,40 гривень на користь держави.

Згідно з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 18 серпня 2020 року приблизно о 05 годині 49 хвилин по вул. Харківське Шосе, 29, у м. Полтава, керував транспортним засобом ЗАЗ DAEWOO SENS, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Також, 18 серпня 2020 року приблизно о 05 годині 49 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ DAEWOO SENS, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Харківське Шосе, 29, у м. Полтава, в порушення вимог п. 2.4, п. 8.9 б Правил дорожнього руху України, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу, транспортний засіб було зупинено шляхом переслідування та блокування.

Не погоджуючись із судовим рішенням суду першої інстанції, адвокат Гарківець Л.В., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 14.09.2020 та на підставі ст.21 КУпАП постановити нову, якою передати на поруки водія ОСОБА_1 трудовому колективу ТОВ «Каусар».

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано те, що: ОСОБА_1 є членом трудового колективу ТОВ «Каусар» та тільки з позитивної сторони характеризується за місцем роботи, вперше вчинив дане адміністративне правопорушення, щиро розкаюється, вину визнає повністю, зобов`язується у майбутньому не вчиняти протирпавних діянь, має на утриманні неповнолітню сестру та матір, а тому Протоколом загальних зборів трудового колективу ТОВ «Каусар» №2 від 28.09.2020 вирішено застосувати до члена трудового колективу водія службового автомобіля підприємства ОСОБА_1 заходи громадського впливу, що буде достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень. Директором ТОВ «Каусар» ОСОБА_2 запропоновано взяти трудовим колективом на поруки водія службового автомобіля підприємства ОСОБА_1 з перевихованням й виправленням, шляхом залучення до активної роботи підприємства з проведенням заходів громадського впливу, спрямованих на недопущення вчинення останнім нових правопорушень; у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури та спростосує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я; водія не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП.

Водночас апелянт зазначає, що судом першої інстанції порушено вимоги ст. 268 КУпАП, так як справу розгянуто у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка належним чином не повідомлено про розгляд справи.

Окрім цього, ОСОБА_1 до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Октябрського районного суду м. Полтава від 14.09.2020, в якому останній зазначає, що оскаржувану постанову отримав поштою 22.09.2020, повістки не надходили, про розгляд справи в Октябрському районному суді м. Полтава взагалі не знав, що позбавило його, ОСОБА_1 , процесуального права на апеляційне оскарження у визначені КУпАП строки.

Вислухваши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який в судовому засіданні апеляційної інстанції визнав вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП за обставин встановлених судом, представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Гарківець Л.В., яка з ОСОБА_1 просила передати водія ОСОБА_1 на поруки трудовому колективу ТОВ «Каусар», перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, суд дійшов висновку.

Згідно ст. 294 КУпАП постанова судді по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова Октябрського районного суду м. Полтава щодо ОСОБА_1 винесена 14.09.2020 без участі останнього. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та даних повідомлених апелянтом, ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваного судового рішення 22.09.2020. Апеляційну скаргу апелянтом подано 29.09.2020, що підтверджується вхідним штампом місцевого суду.

За таких обставин, зважаючи на те, що апелянтом ставиться питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, оскаржувана постанова стосується інтересів ОСОБА_1 , апеляційну скаргу подано в межах десятиденного строку на апеляційне оскарження з дня отримання копії судового рішення, апеляційний суд вважає, що апелянт строк на апеляційне оскарження не пропустив.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно з положеннями статті 294 КУпАП судове рішення переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною першою статті 122-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

У відповідності до положень п.2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР України.

Згідно з п.8.9 «б» ПДР України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Адміністративна відповідальність за статтею 130 КУпАП настає, зокрема за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9 «a» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП підтверджується наступними доказами, оціненими місцевим судом з точки зору належності, достовірності та допустимості, а своїй сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №111102 від 18.08.2020, 18 серпня 2020 року приблизно о 05 годині 49 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ DAEWOO SENS, д. н. з. НОМЕР_1 , по вул. Харківське Шосе, 29, у м. Полтава, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу, транспортний засіб було зупинено шляхом переслідування та блокування, чим порушив п. 2.4. п. 8.9 б Правил дорожнього руху України (а.с. 2).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №111145 від 18.08.2020, 18 серпня 2020 року приблизно о 05 годині 49 хвилин ОСОБА_1 , по вул. Харківське Шосе, 29, у м. Полтава, керував транспортним засобом ЗАЗ DAEWOO SENS, д. н. з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, медичний огляд проводився зі згоди водія у присутності двох свідків - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 7510, результат 2,25 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України (а.с. 1).

Зазначені вище протоколи про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №111102 18.08.2020 та серії ДПР18 №111145 від 18.08.2020 складені уповноваженою на це особою (поліцейським роти №3 БУПП в Полтавській області Лукашуком Е.В.) та підписаний останнім, ОСОБА_1 без будь-яких застережень чи зауважень, в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності апелянт зазначив: «виїхав туда і обратно», протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП на підтвердження його змісту засвідчено підписами двох свідків. Згідно з даним протоколом ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені Конституцією України, положеннями ст.268 КУпАП та повідомлено про місце, дату та час розгляду справи в суді першої інстанції, що засвідчено підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Даними роздруківки технічного приладу «Драгер» підтверджено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння 18.08.2020 о 6 год 20 хв за допомогою спеціального технічного засобу "Drager Alcotest 7510", результат якого показав 2.25 проміле алкоголю в крові (а.с.3).

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведено у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, результати огляду - 2.25 проміле алкоголю в крові. У графі «з результатами згоден» міститься підпис ОСОБА_1 , й, окрім цього наявні підписи свідків, які були присутні під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.4).

Дані протоколів про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №111102 18.08.2020 та серії ДПР18 №111145 від 18.08.2020, роздруківки технічного приладу «Драгер», акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, повністю узгоджуються зі змістом відеозапису (а.с. 7), відповідно до якого особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 18 серпня 2020 року приблизно о 05 годині 49 хвилин керував транспортним засобом ЗАЗ DAEWOO SENS, д. н. з. НОМЕР_1 та був примусово зупинений поліцією у зв`язку з невиконанням вимоги поліцейських щодо зупинки транспортного засобу, яку поліцією було здійснено за допомогою увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольору. Після зупинки на пропозицію працівника поліції ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер». Зробивши контрольний замір повітря, ОСОБА_1 в присутності двох свідків продув «Драгер», результат якого показав 2.25 проміле алкоголю в крові, замість дозволеного 0.2 проміле.

Щодо доводів апелянта про те, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури та спростосує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, то вони є неспроможними з огляду на наступне.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з положеннями ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, незгоди з результатами огляду не висловлював, що, зокрема, підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння у графі з результатами згоден».

Таким чином, за обставин викладених вище у працівників поліції були відсутні підстави для направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що водія не відстороняли від керування, на думку апеляційного суду є необгрунтованими, зважаючи на те, що в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 повідомив, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення, автомобіль забрав його батько.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення прав внаслідок неналежного повідомлення про розгляд справи та її розгляд без участі ОСОБА_1 та його представника, то можливість реалізації даних процесуальних прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та його представнику було надано в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, якими останні й скористалися.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 щиро розкаявся, визнав свою винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень за обставин, встановлених судом першої інстанції й просив передати матеріали справи про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП на розгляд ТОВ «Каурус».

Відповідно до ч.1 ст.21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

За змістом ст.23 КУпАП метою застосування адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне стягнення, в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Щодо клопотання апелянта про передачу ОСОБА_1 на поруки трудового колективу ТОВ «Каусар», то воно не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 , будучи водієм ТОВ «Каусар» порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, в той час як професійний водій зобов`язаний суворо дотримуватися ПДР України та з огляду на те, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, розуміти, що керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння може призвести до тяжких наслідків, бо становить загрозу не лише для безпечного руху транспорту, а й для життя та здоров`я водіїв, учасників дорожнього руху та пішоходів. Водночас слід зазначити, що ТОВ «Каусар», якому ОСОБА_1 надає послуги водія, не надало суду підтвердження того, що дане товариство є таким, яке заслуговує на довіру.

На думку апеляційного суду застосування положень ст.21 КУпАП до ОСОБА_1 , з урахуванням особи правопорушника, характеру вчинених правопорушень, а саме те, що останній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (2,25 проміле, що значно перевищує допустиму норму алкоголю в крові та відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння) не виконав вимогу поліцейських щодо зупинки транспортного засобу, втікаючи від працівників поліції створював небезпеку виникнення аварійних ситуацій, після зупинки поліцією допустив зіткнення з автомобілем патрульної поліції, вів себе зухвало - є недоцільним та не сприятиме меті адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд враховує позитивну характеристику ОСОБА_1 (а.с. 36), видану директором ТОВ «Касуар» ОСОБА_2 , яка у судовому засіданні суду апеляційної інстанції просила передати водія ОСОБА_1 на поруки трудовому колективу даного товариства, наявність в правопорушника на утриманні матері та неповнолітньої сестри, однак за наведених вище обставин, даний факт не може слугувати однозначною підставою для передачі адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкція ч.1 ст.122-2 КУпАП передбачає накладення штрафу у розмірі в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33, 36 КУпАП та, враховуючи санкції ч.1 ст.122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, остання з яких є безальтернативною, дійшов правильного висновку про накладення на ОСОБА_1 , який є водієм адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом апеляційному суду не надано.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виніс законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Гарківець Людмили Валентинівни, подану в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 14.09.2020 щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун