Справа № 3/593/32/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"20" січня 2020 р. м.Бережани Тернопільської області

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Козова Тернопільської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, утриманців немає, фізичної особи-підприємця, що здійснює підприємницьку діяльність по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , як фізична особа-підприємець, що використовує найману працю, порушив вимоги ч.4 ст.115 КЗпП України та ст. 21 Закону України «Про відпустки», а саме: відповідно до наказу № 10 від 31.01.2019 року надав своєму найманому працівникові ОСОБА_2 основну щорічну відпустку тривалістю 24 кал. дні з 01.02.2019 року. Виплата заробітної плати за час щорічної відпустки (відпускні) у сумі 2918 грн. 16 коп., строк виплати якої минув 28.01.2019 року, фактично проведена із вказаним працівником 15.02.2019 року та 28.02.2019 року.

Окрім цього, ОСОБА_1 порушив вимоги ч.3 ст.115 КЗпП України та ч.3 ст.24 ЗУ «Про оплату праці» щодо вищевказаного працівника ОСОБА_2 , а саме:

- у січні 2019 року нарахував та виплатив заробітну плату (аванс) за першу половину місяця у розмірі 1600,00 грн при повністю відпрацьованому місяці та встановленому розмірі посадового окладу 4173,00 грн котрий мав складати розмір 1987,14 грн;

- у березні 2019 року нарахував та виплатив заробітну плату (аванс) за першу половину місяця у розмірі 1600,00 грн при повністю відпрацьованому місяці та встановленому розмірі посадового склад 4173,00 грн котрий мав складати розмір 2295,15 грн;

- у квітні 2019 року нарахував та виплатив заробітну плату (аванс) за першу половину місяця у розмірі 1600,00 грн при повністю відпрацьованому місяці та встановленому розмірі посадового окладу 4173,00 грн котрий мав складати розмір 2185,85 грн;

- у травні 2019 року нарахував та виплатив заробітну плату (аванс) за першу половину місяця у розмірі 1600,00 грн при повністю відпрацьованому місяці та встановленому розмірі посадового окладу 4173,00 грн котрий мав складати розмір 2185,85 грн;

- у червні 2019 року нарахував та виплатив заробітну плату (аванс) за першу половину місяця у розмірі 1600,00 грн при повністю відпрацьованому місяці та встановленому розмірі посадового окладу -1473, 00 грн котрий мав складати розмір 2318,30 грн;

- у липні 2019 року нарахував та виплатив заробітну плату (аванс) за першу половину місяця у розмірі 1600,00 грн при повністю відпрацьованому місяці та встановленому розмірі посадового окладу 4173,00 грн котрий мав складати розмір 1995,78 грн;

- у серпні 2019 року нарахував та виплатив заробітну плату (аванс) за першу половину місяця у розмірі 1600,00 грн при повністю відпрацьованому місяці та встановленому розмірі посадового окладу 4173,00 грн котрий мав складати розмір 2185,80 грн;

- у вересні 2019 року нарахував та виплатив заробітну плату (аванс) за першу половину місяця у розмірі 1600,00 грн при повністю відпрацьованому місяці та встановленому розмірі посадового окладу 4173,00 грн котрий мав складати розмір 1987,10 грн;

- у жовтні 2019 року нарахував та виплатив заробітну плату (аванс) за першу половину місяця у розмірі 1600, 00 грн при повністю відпрацьованому місяці та встановленому розмірі посадового окладу 4173,00 грн котрий мав складати розмір 1896,80 грн;

- у листопаді 2019 року нарахував та виплатив заробітну плату (аванс) за першу половину місяця у розмірі 1600,00 грн при повністю відпрацьованому місяці та встановленому розмірі посадового окладу 4173,00 грн котрий мав складати розмір 2185,85 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП визнав повністю та пояснив, що врахував вказані у протоколі факти порушення ним трудового законодавства і в майбутньому повторювати їх не буде; просив суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і вважає правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.41 КУпАП, як порушення вимог законодавства про працю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ОМС-ТР1936/763/АВ/П/ПТ від 26 грудня 2019 року, визнанням вини самим правопорушником та іншими доказами по справі.

Разом з тим, під час судового розгляду було розглянуто та проаналізовано обставину, що має суттєве значення для розгляду справи, а саме: питання часу скоєння адміністративного правопорушення.

Згідно ч.2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні три місяці з дня його виявлення.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОМС-ТР1936/763/АВ/П/ПТ від 26 грудня 2019 року вбачається, що порушення вимог ч.4 ст.115 КЗпП та ст.21 Закону України «Про відпустки» щодо несвоєчасного проведення виплати заробітної плати за весь час щорічної відпустки (відпускних) працівнику ОСОБА_2 , а також порушення ч.3 ст.115 КзПП та ч.3 ст.24 ЗУ «Про відпустки», вчинені ОСОБА_1 в період з січня 2019 року по листопад 2019 року, а відтак строк, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення в період з січня 2019 року по жовтень 2019 року (включно) на час розгляду справи в суді закінчився.

Поряд з цим, суд вважає, що ОСОБА_1 повинен понести адміністративну відповідальність за порушення вимог ч.3 ст.115 КЗпП України та ч.3 ст.24 ЗУ «Про оплату праці» щодо нарахування і виплати заробітної плати працівнику ОСОБА_2 , вчинене у листопаді 2019 року.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, визнання вини та щире розкаяння винного, суд вважає за доцільне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.22, 33, 34, 35, ч.1 ст.41, 221, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30-ти (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32 1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П. Німко