Справа № 503/1510/20
Провадження №3/503/765/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

10 вересня 2020 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 073205, згідно змісту якого 10 вересня 2020 року о 18.50 годині ОСОБА_1 керувала транспортним засобом DAEWOO LANOS з номерним знаком НОМЕР_1 в м. Кодимі з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, характерний запах алкоголю з порожнини рота, при цьому від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилася в присутності двох свідків, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушила пункт 2.5. Правил дорожнього руху та тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила той факт, що вживала алкогольні напої, однак не змогла повідомити за який саме час до керування транспортним засобом.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

10 вересня 2020 року о 18.50 годині ОСОБА_1 , під час керування транспортним засобом DAEWOO LANOS з номерним знаком НОМЕР_1 , була зупинена працівниками Національної поліції в м. Кодимі.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серіїОБ № 073205 (а.с.2) ОСОБА_1 маючи ознаки алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, характерний запах алкоголю з порожнини рота, відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

При цьому, письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 10.09.2020 року (а.с.8) містять пояснення останнього про наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння у вигляді хиткої ходи, нерозбірливої мови, характерного запаху алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, категоричної відмови в його присутності від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння водієм, а пояснення свідка ОСОБА_3 від 10.09.2020 року (а.с.9) містять пояснення останнього про наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння у вигляді характерного запаху алкоголю з порожнини рота, нестійкої ходи, почервоніння обличчя, відмови в його присутності від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння водієм

Водночас із цим суд звертає увагу на ту обставину, що перелік зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння наведений у протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього документах є різним як за обсягом так і за самими видами даних ознак. Так у письмових поясненнях свідків обсяг ознак є най об`ємним, а саме хитка хода, нерозбірлива мова, характерний запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння обличчя. В той час як в самому протоколі про адміністративне правопорушення зазначено виключно нестійку ходу та характерний запах алкоголю з порожнини рота.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735від 09.11.2015 року (надалі за текстом Інструкція № 1452/735 від 09.11.2015) передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Згідно до п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі за текстом Порядок від 17.12.2008 № 1103), огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до пункту 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

При цьому, в змісті протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 073205 від 10 вересня 2020 року (а.с.2) зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а до самого згаданого протоколу додано письмові пояснення даних свідків (а.с.8-9), згідно яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння в їх присутності.

Однак, під час судового розгляду, судом було досліджено відеозаписи «0000000__0032» та «SOS00650» на CD-R диску (а.с.12), на яких не зафіксовано присутності жодного з свідків.

Адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління - Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 р.; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 р.).

Отже, вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції, ЄСПЛ не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Виходить, що у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, - особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст. 6 Конвенції, зокрема в таких справах діє презумпція невинуватості.

За таких обставин суд дійшов висновку, що при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що під час доведення винуватості особи не має залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

З наведених підстав процедура огляду на стан сп`яніння, зокрема обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, викликає сумнів в її достовірності, а відтак і сам факт наявності правопорушення.

Таким чином, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 213, 221, 246-247, 268, 283-284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Вороненко