Номер провадження: 33/813/1429/20
Номер справи місцевого суду: 509/3889/20
Головуючий у першій інстанції Бочаров А.І.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого - судді Дрішлюка А.І.,

при секретарі судового засідання Маслову Р.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 листопада 2020 року в справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2020 року постановою Овідіопольського районного суду Одеської області (суддя Бочаров А.І.) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 гривень; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 гривень (а.с. 30).

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області, яка була отримана судом першої інстанції 16 листопада 2020 року. Апелянт вказує, що постанова Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 листопада 2020 року прийнята з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки судді, викладені в постанові, на думку апелянта, не відповідають обставинам справи. Апелянт наводить власний виклад обставин справи, зазначаючи, що в його діях жодних порушень ПДР не було, натомість винним у настанні ДТП вважає водія автомобіля «MazdaCX-5», оскільки нею було порушено п.п. 10.1; а, в 14.2, 14.5, 14.6 ПДР. Апелянт також наголошує на тому, що судом першої інстанції не було розглянуто подане апелянтом клопотання про допит свідків, потерпілої та призначення судової авто-технічної експертизи. Окремо апелянт наводить ряд недоліків протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього у зв`язку з вищеописаним просить скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити (а.с. 32-36).

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав. Надав пояснення по обставинам події, зокрема акцентував увагу на тому, що його дії відповідали вимогам ПДД, а іншого водія ні. Інший учасник ДТП проти задоволення апеляційної скарги заперечував, пояснив, що здійснював обгін колони, проте через те, що апелянт здійснив маневрування, вона була змушена загальмувати та змінити напрямок руху, втім ДТП не вдалось уникнути.

В судовому засіданні також було допитано свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що рухався в зустрічному напрямку відносно учасників ДТП, бачив як автомобіль під керуванням здійснював обгін, проте на транспортному засобі апелянта було включено лівий поворот. Через продовження руху обома учасниками в обраних напрямках відбулось ДТП.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників ДТП, свідка, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, приймаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності виходив з того, що 12.08.2020 року, о 12:33 год., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі Т1641 «Чорноморськ Санжійка», на перехресті з пров. Прип`ятський ОГСТ «Вишневий Сад» Овідіопольського району, під час руху намагаючись повернути ліворуч, не впевнився в безпеці маневру, не пропустивши автомобіль «Mazda CX-5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , яка в цей час здійснювала обгін, та скоїв зіткнення з ним, внаслідок чого, ОСОБА_1 порушив п. 10.1 ПДР.

Разом з тим, такий висновок було зроблено передчасно, без встановлення всіх обставин справи та надання ним оцінки. Так, під час розгляду справи не було допитано свідків ДТП, працівників поліції, в тому числі з точки зору надання оцінки відповідності схеми ДТП обставинам події, а також в контексті проведення ремонтних робіт на дорозі, відсутності дорожньої розмітки. Судом не було вирішено питання про призначення судової експертизи для визначення технічної спроможності кожній з версій водіїв-учасників ДТП та знаходження їх дій причинному зв`язку з ДТП. В такому контексті звертає на себе увагу місце контактування транспортних засобів автомобіль «Mazda CX-5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 - передня ліва частина, автомобіль «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 - задня ліва бокова частина, про що свідчить відповідне фото (а.с. 29).

В свою чергу, суд першої інстанції на вказані обставини увагу не звернув, формально підійшов до розгляду справи та маючи можливість направити протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 для доопрацювання та належного оформлення, дійшов до передчасного висновку про його винуватість, чим допустив неповноту судового розгляду.

За визначенням доктрини адміністративна відповідальність за порушення, передбачені КУпАП, настає, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності, що, в свою чергу, обумовлює взаємопов`язану правову природу вказаних видів відповідальності. Разом з тим, ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб. Виходить, що у справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користується гарантіями ст. 6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів) ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості. При цьому обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 62 Конституції України). Отже, будь які сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь. Таким чином, за встановленими обставини справи з врахуванням принципів та основних засад національного законодавства про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку, про неможливість визначення обставин справи без додаткової перевірки. При цьому пояснення апелянта знайшли своє часткове підтвердження.

В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Положеннями п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За таких обставин, оскільки за наявними матеріалами справи відсутня можливість повно та всебічно дослідити обставини події, а направлення матеріалів для доопрацювання за терміном в часі виходить за встановлені законом строки притягнення до відповідальності апеляційний суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 листопада 2020 року задовольнити частково.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 листопада 2020 року скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду А.І. Дрішлюк

01.12.2020 року м. Одеса