Провадження № 33/4820/648/20
Справа № 689/1324/20 Головуючий в 1-й інстанції Кульбаба А. В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С, за участю секретаря судового засідання Бачук К.О., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Бабюка І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з нього на користь держави 420 грн 40 коп судового збору.

За постановою судді, ОСОБА_1 10 липня 2020 року о 20 год 25 хв у смт Ярмолинці на вулиці Хмельницька, 57, «А», керував автомобілем Хюндай Гетс, н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія в присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу проводився із застосуванням приладу Драгер 6810, результат тесту № 5777 3,15‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову судді Ярмолинецького районного суду від 06 жовтня 2020 року та провадження у справі закрити.

Уважав, що постанова суду є незаконною та протиправною, ґрунтується на протоколі про адміністративне правопорушення від 14 серпня 2020 року №033730, що не може бути належним доказом, бо складався у відсутності водія транспортного засобу та в приміщенні поліції, в ньому відображені події та обставини справи, які відбулись 10 липня 2020 року.

Зазначав, що на час винесення постанови судом першої інстанції він перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується листками непрацездатності. Тому належним чином не був ознайомлений із протоколом про адміністративне правопорушення, складеним 14 серпня 2020 року, йому не роз`яснювались права, передбачені ст.268 КУпАП, та не відбиралися пояснення стосовно подій, які слугували підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Бабюка І.М. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водночас винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджена: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №033730 від 14 серпня 2020 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; роздруківкою приладу Драгер Алкотест 6810; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, стосовно належності, достовірності та допустимості яких немає жодних сумнівів.

Водночас обґрунтування висновку суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 10 липня 2020 року, які судом першої інстанції не допитувалися, є недопустимим та підлягає виключенню з мотивувальної частини судового рішення, оскільки порушує принцип безпосередності дослідження доказів.

З цих підстав постанова судді підлягає зміні.

Згідно з п.п.6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно розділу ІІ п.2 ч.2, розділу ІХ п.4, 6 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився в присутності двох свідків за допомогою приладу Драгер Алкотест 6810, тобто з дотриманням норм закону.

Відповідно до ст.256 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дії ОСОБА_1 обґрунтовано кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

У результаті неодноразового внесення змін до ст.130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, не скасована.

Обставини, на які було звернуто увагу в апеляційній скарзі, в цілому не впливають на доведення вини ОСОБА_1 та кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення після його доопрацювання відповідає вимогам ст.256 КУпАП повною мірою.

Переконливих доводів у апеляційній скарзі чи в судовому засіданні апеляційного суду, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови закриття провадження в справі, не встановлено.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає.

Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги щодо скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП змінити.

З її мотивувальної частини виключити посилання на письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як на доведеність вини ОСОБА_1 .

У решті постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.