ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в ТОВ «Атлантіс Про», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 074860 від 14.11.2020 року, ОСОБА_1 о 08 год 56 хв. у м. Одеса, Миколаївська дорога, 231/1 керуючи автомобілем «Ніссан», державні номерні знаки НОМЕР_1 , не виконав вимогу про зупинку автомобіля, яку було завчасно подано за допомогою сигнального диска з червоним сигналом, що зафіксовано на відеореєстратор «Xiaomi Dash Cam», чим порушив вимоги 2.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що 14.11.2020 року його зупинили працівники поліції з причини того, що він керуючи автомобілем «Ніссан», державні номерні знаки НОМЕР_1 , рухався смугою для громадського транспорту та після зупинки було винесено постанову співробітниками поліції за ч. 3 ст. 122 КупАП за порушення вимог п.п. 17.1 ПДР України. Рухаючись далі помітив згодом інший екіпаж, який за допомогою сигнального диска з червоним сигналом здійснив вимогу про зупинку. Пояснив, що не зупинився одразу так як вже до цього був зупинений та вирішив, що вимога про зупинку стосувалась не його.

Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ч.1 ст.122-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Суд вважає, що винність водія ОСОБА_1 не може ґрунтуватися на досліджених в судовому засіданні доказах, оскільки зі слів самого правопорушника, фактично його зупинили за одне й теж саме правопорушення.

Згідно доданого до адміністративного протоколу відеозапису, момент зупинки водія ОСОБА_1 на відеозапису не зафіксовано, також не зафіксовано моменту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке призвело до вимоги про зупинку транспортного засобу. На відеозапису, який долучений до матеріалів справи зафіксовані зовсім інші події, які стосуються інших осіб, щодо яких складався протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.

Таким чином, матеріали справи не містять належні та достовірні докази, які б підтверджували невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу. Отже доказів, які б підтверджували вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП матеріали адміністративної справи не містять.

Таким чином, обставини викладені у протоколі, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122-2 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)». Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За встановлених обставин, суд приходить до однозначного висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.122-2 КУпАП і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.122-2 КпАП України.

Керуючись ст.ст.283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

11.12.2020

Єдиний унікальний номер справи: №522/20709/20

Номер провадження №3/522/12584/20

Головуючий суддя Русєва А.С.