ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/191/20

22 квітня 2020 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в особi суддi Левчук В.В.

розглянувши матеріали, що надійшли від Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючий, проживає за адресою АДРЕСА_1

за ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2020 року у м.Костопіль Рівненської області по вул.1-го Травня 31 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , головним державним виконавцем Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), складено протокол №1 про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, чим порушив вимоги ст.71 Закону України "Про виконавче провадження". Такі дії ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явиіся, про дату і час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Таким чином, при розгляді справи адміністративне правопорушення за ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протокол та матеріали, додані до протоколу, встановив наступне.

Згідно виконавчого листа виданого 30.03.2015 року Костопільським районним судом Рівненської області по справі №564/60/15-ц, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі по 700 грн. щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП№47240120 винесена 15.04.2015 року.

Згідно інформації Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України, ОСОБА_1 на обліку в органах ДФС не перебуває, за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює, пенсії не отримує, інформація стосовно боржників фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня, транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Постановою державного виконавця про арешт майна та оголення заборони його відчуження №47240120 від 21.10.2015 року накладено арешт на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 .

Згідно розрахунку заборгованості із сплати аліментів ОСОБА_1 станом на 22.01.2020 року має непогашену заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 55305,40 грн., що значно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 вказав, що має заборгованість зі сплати аліментів, оскільки не працював.

Разом з тим суд враховує, що боржником ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження незадовільного стану здоров`я чи існування інших обставин, які перешкоджали б останньому працювати.

Відповідно до ч.12 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець складає протокол про вчинення боржником адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Розрахунок заборгованості по аліментам не оспорювався.

Враховуючи викладене та з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, що є необхідним для його виправлення.

Згідно ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", станом на 01.01.2020 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.40-1, ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч.5 ст.4 Закону України "Про судовий збір", суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт на строк 120 /сто двадцять/ годин.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави 420 /чотириста двадцять/ грн. 40 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Костопільський районний суд Рівненської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяВ. В. Левчук