МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 489/3567/19 Головуючий у місцевому судді Кирильчук О.І.
Провадження № 33/812/214/20 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
У Х В А Л А

20 липня 2020 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю: секретаря - Клімової Л.В.,

захисника Киричука В.В.,

особи, відносно якої провадження у справі закрито, - ОСОБА_1 ,

потерпілого - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, відносно якої провадження закрито ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2020 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , приватного підприємця,

якою, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2020 року встановлено, що відносно ОСОБА_1 був складений протокол серії БД № 283375 від 29.06.2019 року про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до вказаного протоколу водій ОСОБА_1 29 червня 2019 року о 21.00 год. в м. Миколаєві біля будинку 588 по проспекту Богоявленському, керуючи автомобілем «Volkswagen Polo» державний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху, не витримав безпечну дистанцію та допустив зіткнення з автомобілем «Opel Omega» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , в результаті зіткнення вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, власникам завдано матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ст. 124 КУпАП. Зазначеною постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з постановою судді, особа, відносно якої провадження по справі закрито, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити.

Вважає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та невірно застосовано матеріальні норми права, що потягло за собою однобічне та не повне з`ясування судом усіх фактичних обставин справ, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи. Відсутнє повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи, в той час, коли орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, виходячи з вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На погляд апелянта, суд першої інстанції не більш ніж формально підійшов до встановлення обставин, передбачених ч. 2 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки матеріали провадження у справі про адміністративне правопорушення не містять жодних об`єктивних даних та доказів, які б могли підтвердити викладені у постанові суду обставини.

За змістом п.п. 1.4 та 1.5 Правил дорожнього руху України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Ленінським районним судом м. Миколаєва ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, при цьому проігноровано докази, які спростовують вину у вчиненому, а саме в порушенні п. 12.1, п. 13.1 ПДР, що підтверджується як протоколом про адміністративне правопорушення, так і доданою до нього схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди.

Тому ОСОБА_1 вважає, що наявні фактичні обставини достовірно підтверджують те, що він не порушував вимоги п. 12.1. п. 13.1 ПДР України і не вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

На погляд апелянта, судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови не дотримано вимог ст. 280 КУпАП, а саме повністю не з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не дано належну оцінку схемі наслідків дорожньо- транспортної пригоди, іншим доказам.

ОСОБА_1 стверджує, що вказаною постановою, суд першої інстанції безпідставно визнав його винним у вчиненні ДТП, оскільки з матеріалів справи, дійсних обставин що виникли при вчиненні ДТП вбачається, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КпАП України.

Із схеми пригоди, наявної в матеріалах справи, видно, що проспект Богоявленський у місці ДТП являє собою дорогу із двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку.

На схемі ДТП видно, що водій ОСОБА_2 здійснюючи маневр (розворот), повертаючи ліворуч, грубо порушив п.10.1 Правил дорожнього руху (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху), п.10.4 (перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот), п.10.6. (якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб).

Характер руху транспортного засобу, місце зіткнення автомобілів, розташування транспортних засобів після скоєння ДТП, розташування заднього бампера автомобіля «Opel Omega» (зазначені на схемі ДТП) дають можливість зробити висновок, що саме дії водія ОСОБА_2 є причиною виникнення даної ДТП та її наслідків.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшло письмове клопотання про призначення у справі комплексної транспортно-трасологічної експертизи для вирішення наступних питань:

1.Як повинен був діяти водій автомобіля «Opel Omega» ОСОБА_2 відповідно до вимог ПДР України?

2.Як повинен був діяти водій автомобіля «Volkswagen Polo» ОСОБА_1 відповідно до вимог ПДР України?

3.Чи міг водій автомобіля «Opel Omega» ОСОБА_2 виконувати маневр повороту ліворуч з крайнього лівого положення на проїзній частині відповідно до зафіксованого на схемі місця зіткнення транспортних засобів та характеру їх пошкоджень відповідно до фотознімків?

4.3 урахуванням матеріалів справи чи спроможні з технічної точки зору показання кожного з водіїв?

5.Дії якого з водіїв не відповідали вимогам ПДР України та з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням ДТП?

Клопотання мотивоване тим, що судом першої інстанції було відмовлено в проведенні експертизи, а встановлення зазначених обставин є необхідним для повного та всебічного з`ясування обставин справи та потребує спеціальних іншій, ніж право, знань.

Дане клопотання в судовому засіданні було підтримане захисником Киричуком В.В.

Потерпілий ОСОБА_2 покладався на розсуд суду.

Вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Під час розгляду справи судом першої інстанції клопотання про призначення у справі комплексної транспортно-трасологічної експертизи не заявлялося та судом не вирішувалося, оскільки у справі за клопотанням захисника Киричука В. В. призначалася авто-технічна експертиза, яка не була проведена, так як не була сплачена її вартість, а також не було учасниками ДТП надані експерту додатково запитувані ним дані, про що свідчить повідомленням експерта від 24.04.2020р. (а. с.82). У призначенні повторної авто-технічної експертизи було відмовлено.

Згідно п. 52 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 р. N 53/5, з наступними змінами, головними завданнями трасологічної експертизи є ідентифікація або визначення родової (групової) належності індивідуально визначених об`єктів за матеріально-фіксованими слідами - відображеннями їх слідоутворювальних поверхонь; діагностика (установлення властивостей, станів) об`єктів; ситуалогічні завдання (установлення механізму слідоутворення тощо).

Трасологічною експертизою можна також установлювати факти, які належать до просторових, функціональних, структурних, динамічних і деяких інших характеристик процесу слідоутворення, а також особливостей слідоутворювальних об`єктів.

Перед трасологічною експертизою можуть ставитись питання про наявність на предметах обстановки місця події слідів взаємодії з іншими предметами, придатність цих слідів для ідентифікації або про наявність у цих слідах ознак, що орієнтують на пошук зазначених об`єктів.

Згідно п. 55 Науково-методичних рекомендацій розрізняють, зокрема такий підвид трасологічної експертизи, як експертиза слідів транспортних засобів.

Головними завданнями трасологічної експертизи слідів транспортних засобів згідно п. 86 Науково-методичних рекомендацій є ідентифікація (ототожнення) конкретної одиниці транспортного засобу за частинами та слідами, що залишені його частинами; діагностика (установлення властивостей та стану об`єктів) та ситуаційні завдання (установлення механізму слідоутворення, механізму взаємодії транспортного засобу з іншими об`єктами).

Основними завданнями транспортно-трасологічної експертизи є:

- ідентифікація за слідами, залишеними транспортним засобом (далі - ТЗ), певного його екземпляра або установлення його типу, моделі;

- визначення взаємного розташування ТЗ у момент їх контактування;

- визначення місця зіткнення ТЗ і місця наїзду на перешкоду (пішохода), установлення механізму утворення слідів;

- розташування ТЗ відносно проїзної частини на момент контактування.

Вирішення цих завдань здійснюється шляхом дослідження слідів, виявлених на місці ДТП, пошкоджень транспортних засобів. Тому призначати транспортно-трасологічну експертизу доцільно лише тоді, коли є можливість надати експертові об`єкти, які перебували в контакті, або матеріали справи, у яких зафіксовано сліди.

Орієнтовний перелік вирішуваних питань:

- Чи залишені певні сліди (указується, які саме і на чому) ходовими частинами (колесами, шинами, гусеницями тощо) даного ТЗ?

- Який механізм контактування ТЗ?

- Чи залишені сліди певними частинами даного ТЗ, що виступають?

- До якого типу (марки, моделі) належить ТЗ , яким залишено дані сліди?

- Яким було взаємне розташування транспортних засобів під час їх зіткнення?

- Яким було взаємне розташування ТЗ і перешкоди (пішохода) під час наїзду на останню (останнього)? Який механізм контактування пішохода та ТЗ? Хто з осіб, які перебували в ТЗ під час ДТП (вказуються прізвища, імена та по батькові осіб), перебував за кермом (для вирішення питань про взаємне розташування ТЗ і потерпілого та про особу, яка керувала ТЗ, призначається комплексна судово-медична, транспортно-трасологічна експертиза)?

- Який з транспортних засобів під час їх зіткнення стояв, а який рухався?

- На якому місці дороги сталося зіткнення транспортних засобів (наїзд на пішохода)?

- Який механізм утворення слідів (удар, ковзання тощо)?

- У якому напрямку відносно слідосприймальної поверхні рухався ТЗ?

Аналіз зазначених в клопотанні про призначення комплексної транспортно-трасологічної експертизи питань та їх формулювання свідчить про те, що вони не відносяться до питань, які вирішуються саме комплексною транспортно-трасологічною експертизою та потребують спеціальних знань в області механізму слідоутворення, контактування транспортних засобів, розташування транспортних засобів під час їх зіткнення, тощо.

Фактично поставлені в клопотанні про призначення експертизи питання частково відносяться до аналізу поведінки учасників ДТП на відповідність їх дій Правилам дорожнього руху, а частково направлені на встановлення спроможності з технічної точки зору показання кожного з водіїв, а також того дії якого з водіїв з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням ДТП, що не відноситься до завдань транспортно-трасологічної експертизи.

При прийнятті рішення за клопотанням апеляційний суд враховує також роз`яснення, які містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997р. з наступними змінами «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», якими вказано судам на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

За такого підстави для призначення у справі саме комплексної транспортно-трасологічної експертизи відсутні, а оцінка всім отриманим в ході судового розгляду доказам, судом буде надана в нарадчій кімнаті з урахуванням всіх обставин справи, зокрема пояснень сторін та їх заперечень щодо отриманих доказів, у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, яка передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керуючись ст. ст.248, 251, 273 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , підтриманого в судовому засіданні захисником Киричуком Володимиром Васильовичем , про призначення комплексної транспортно-трасологічної експертизи відмовити.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова