Єдиний унікальний номер №943/1142/20
Провадження №3/943/588/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б.М., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Буського ВП Кам`янка Бузького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, гр. України, працює продавцем в магазина ПП «Керкало» с. Кізлів, проживає в АДРЕСА_1

за ст. 44-3 ч.1 КпАП України -

встановив :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 708401, ОСОБА_1 02 липня 2020 року о 17 годині 30 хвилин, перебувала на робочому місці у продуктовому магазині с. Кізлів Буського району Львівської області без засобів індивідуального захисту, а саме респіратора, або захисної маски, що закриває ніс та рот, в тому числі виготовлених самостійно, чим порушила абзац 3 пункту 2 Постанови КМУ №392 від 05.20.2020 року та пункт 7 Постанови № 17 Головного санітарного лікаря України від 08.03.2020 року, та тим самим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та вказала, що дійсно перебувала 02.07.2020 року о 17:30 год на робочому місці в продуктовому магазині в с. Кізлів ПП «Керкало» однак вказує, що перебувала в масці та рукавицях, при перевірці представила інспектору поліції дезінфікуючі засоби та запасні маски, які як пояснила змінює кожні дві години, протокол про адміністративне правопорушення не підписувала. На підтвердження своїх пояснень надала відеозапис з камер спостереження магазину ПП «Керкало» від 02.07.2020 року, з якого вбачається, що вона постійно перебувала у захисній масці. Просить суд закрити провадження по даній справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Відповідно до ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дана норма є бланкетною і потребує посилання в протоколі на конкретні норми і правила, які порушила винна особа, з розкриттям їх змісту.

До суду направлений Протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським СРПП №4 Буського ВП Кам`янка Бузького ВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом Яровим Русланом Сергійовичем, протокол серія АПР18 №708401, в якому зазначено, що 02 липня 2020 року о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 перебувала на робочому місці у продуктовому магазині с. Кізлів Буського району Львівської області без засобів індивідуального захисту, а саме респіратора, або захисної маски, що закриває ніс та рот, в тому числі виготовлених самостійно.

До даного протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП інспектором не було надано пояснення покупців або свідків, які б підтвердили факт торгівлі в магазині, без засобів індивідуального захисту. А отже, до матеріалів справи не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, господарською діяльністю не займається, не зареєстрована як фізична особа-підприємець, не є посадовою особою будь-якої юридичної особи. Також до матеріалів справи не додано цивільно-правового договору на підтвердження її працевлаштування.

Та обставина, що ОСОБА_1 була забезпечена засобами індивідуального захисту, а саме маскою, підтверджуються наданим нею відеозаписом з камери спостереження продуктового магазину ПП «Керкало» від 02.07.2020 року.

Згідно ст. ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не здобуто таких доказів і під час судового розгляду справи.

За встановлених при розгляді справи обставин, суд трактує всі сумніви на користь особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення і, оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому провадження в справі слід закрити.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 276-280, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, за ч.1ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Б. М. Журибіда