Повадження № 3/638/3327/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 листопада 2020 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіра Д.М., розглянувши матеріали, які надійшли Управління патрульної поліції ДПП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, працює водієм автобуса ТОВ «УкрАвтоТранс Плюс», що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу 31.08.2020 близько 07 год. 20 хв. за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, біля будинку 242, водій автобусу БАЗ А07914 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів по приміському автобусному маршруту регулярних перевезень №1156 «Харків-АС-2 Зооветакадемія» у кількості 33 (тридцять три) особи, що перевищує 50 % місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу (становить 19 (дев`ятнадцять) осіб, чим порушив п.14 підпункту 10 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату і час судового засідання повідомлявся завчасно, надав суду письмові пояснення, у яких вважає, що провадження підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність з огляду на наступне.

По-перше, в протоколі про адміністративне правопорушення серія АА № 312797 зазначено про порушення ОСОБА_1 підпункту 10 пункту 14 Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУЮ-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22 липня 2020 року № 641, який на момент розгляду справи виключено.

Окрім того, протокол про адміністративне правопорушення серія АА № 312797 винесений із порушенням вищенаведених положень чинного законодавства, а отже не може вважатися джерелом доказів у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки: 1) викладене в протоколі формулювання правопорушення, який відображено в пп. 10 п. 14 Постанови від 22.07.2020 № 641, так як і сам пп. 10 п. 14, на момент розгляду справи Постановою КМУ № 848 від 16.09.2020 було виключено, а отже застосуванню не підлягає; 2)до протоколу не долучений документ, що підтверджує технічні характеристики автобуса д.н.з. НОМЕР_1 ; 3) відсутні копія паспорту або іншого документа, який засвідчує особу, що притягається до адміністративної відповідальності; 4) відсутня довідка АІПС «АРМОР» з відомостями про те, чи притягувався раніше ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності;5) наявне у матеріалах справи відео не може вважатися належним та допустимим доказом у справі, оскільки з нього взагалі неможливо ідентифікувати: у якому саме транспортному засобі проводилась зйомка, так як і неможливо встановити кількість пасажирів, яка знаходилась в салоні автобуса на момент складання протоколу, окрім того ці носії не містять ані моделі технічного засобу, яким ніби то здійснювався відеозапис, ані назви та номеру носія, на якому такий запис збережено та долучено до матеріалів справи;6) свідки на момент складання протоколу були відсутні, поліцейським було надано для підписання протокол, в якому вже були зазначені невідомі свідки, які до складання протоколу не залучались; 7)долучені до матеріалів справи пояснення відсутніх на момент складання протоколу свідків є абсолютно ідентичними, а у самих поясненнях не зазначені ані кількість пасажирів, які знаходились в салоні автобусу, ані кількість пасажирів, яка ніби-то перевищувала дозволену, ані джерела обізнаності свідків про кількість пасажирів, яка перевищує кількість місць для сидіння в салоні, оскільки ані ОСОБА_1 , ані поліцейськими відповідне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу свідкам не пред`являлось, так як і не зазначені документи, що засвідчують особи цих свідків, що не дозволяє їх ідентифікувати та визнати їх пояснення належними та допустимим доказами у справі.

Оцінивши у сукупності матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження справі з таких підстав.

Відповідно до ст.245КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст. ст. 278, 280КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні тощо.

Згідно ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 9КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами передбачено адміністративну відповідальність.

Дана стаття є бланкетною та відсилає до актів законодавства з питань боротьби з інфекційними хворобами передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.256КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються серед іншого і суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Підпунктом 10 пункту 14 Постанови КабінетуМіністрів Українивід 22липня 2020р.№ 641 із змінами, тобто в редакції, що була чинна на момент вчинення правопорушення 12 вересня 2020 року, заборонено перевезення пасажирів автомобільним (крім таксі) та міським електричним транспортом у міському, приміському, міжміському, міжрайонному сполученні у кількості більш як 50 відсотків кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу або визначених в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, за умови розсадки пасажирів з вільним місцем поруч, спереду, позаду.

Постановою Кабінету Міністрів України № 848від 16.09.2020 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року, якою виключено підпункт 10 пункту 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641.

Відповідно до ч.2, 3 ст.8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративне правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення судом проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, що хоча і не передбачено вимогами КУпАП, але відповідає засадам, встановленим ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини (справа «Лучанінова проти України»). При цьому суд керується аналогією закону, а саме загальними засадами диспозитивності та змагальності.

Виходячи з принципу презумпції невинуватості, закріпленого ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи у сукупності викладені в протоколі обставини та докази по справі, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки п.п.10 п.14 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року за яким інкримінується порушення останньому виключений на час розгляду справи та дана норма не має зворотної дії в часі.

Враховуючи викладене, суд закриває провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст247,283 КУпАП , суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м.

Харкова протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя