Справа № 344/8798/20
Провадження № 33/4808/552/20
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Васютина Я..В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (далі АС), на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 28.09. 2020 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець та зареєстрований по АДРЕСА_1 , громадянин України,

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. судового збору.

З постанови судді вбачається, що 06.07.2020 року об 11 год. 40 хв. в м. Івано-Франківськ по вул. Матейки, 53, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Рено Меган» н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: не стійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, вираження тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі ПДР).

У своїй АС ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя не дослідив доказів, не надав вірної правової оцінки відповідним обставинам справи.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді Івано-Франківського міського суду від 28 серпня 2020 року щодо нього скасувати та закрити провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституцією України та ст. 268 КУпАП.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення і пояснив, що він не керував даним траспортним засобом 06 липня 2020 року о 12 год. В цей день, він разом з товаришем, дружиною і його донькою їхали в лікарню до родича, за кермом перебував товариш. По дорозі пробилось колесо в автомобілі. Товариш пішов шукати домкрат, щоб поміняти колесо. В цей час підійшли працівники поліції, та запропонували пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак він не керував транспортним засобом, тому відмовився від огляду.

Крім того, зазначив, що на адресу, за якою він проживає та зареєстрований, не надходило жодної повістки про виклик його до суду.

Апеляційним судом прийнято рішення про виклик в судове засідання дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Однак вона подала 02.12.2020 року письмові пояснення, з яких вбачається, що вона не може прибути в судове засідання, тому що ІНФОРМАЦІЯ_2 народила сина ОСОБА_3 , який перебуває на грудному вигодовуванні.

Також додала, що о 9 год зранку 06 липня 2020 року вона з чоловіком, їхньою донькою ОСОБА_4 та товаришем чоловіка- ОСОБА_5 виїхали з с.Маркова, Богородчанського району в напрямку до Івано-Франківська. В той день за кермом автомобіля перебував товариш ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_7 зранку приймав ліки на спиртовій основі серцеві краплі «Трикардин» та «Допельгерц», які можуть впливати на його реакцію під час керування транспорнтим засобом. Згодом вона вийшла з автомобіля на вул.Сахарова і пішла до лікаря, в той час як чолоівк з донькою та товаришем поїхали до лікарні, щоб відвезти родичам продукти. Після цього, десь через годину зателефонував чоловік та попросив, щоб вона негайно підійшла до машини, яка знаходиться по вул.Матейка та забрала доньку, оскільки в автомобілі пошкоджено шину.

Через 15-20 хв. вона прибула на вул.Матейка і побачила працівників поліції, які перебували біля їхнього автомобіля. Вона чула, що працівники поліції, що оформляють адмінпротокол на її чоловіка за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`янінння. Пізніше під`їхав евакуатор забрав їхній автомобіль, а вони поїхали додому.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Васютина Я.В., які просять скасувати постанову, а провадження закрити; переглянувши відеозаписи, з нагрудних камер інспекторів поліції; перевіривши матеріали справи, вважаю, що АС слід задовольнити, виходячи із наступного.

Згідно із вимогами ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Строк на апеляційне оскарження даної постанови слід поновити, оскільки він пропущений з поважних причин, так як ОСОБА_1 оскаржувану постанову вчасно не отримав, що позбавило його можливості оскаржити її у строк, передбачений ст. 289 КУпАП.

Так, в своїй АС ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи АС, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, суддя першої інстанції, розглянувши справу без участі ОСОБА_1 , і тим порушив його право на захист, а тому винесена ним постанова є незаконною, яку слід скасувати.

Крім того, орган який уповноважений складати протокол про адмінправопорушення не встановив точну адресу, за якою зареєстрований та мешкає ОСОБА_1 .

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 не надсилалась судова повістка за адресою, за якою він мешкає та зареєстрований6 с.Маркове, Богородчанського району, про розгляд його справи, всупереч вимогам ст.277-2 КУпАП.

Отже, суддя першої інстанції не встановив місце проживання правопорушника і всупереч вимогам ст.268 КУпАП, розглянув справу за відсутності особи, яка притягується до адмінвідповідальності, що є також порушенням ст.6 ЄКПЛ.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обов`язковою ознакою вказаного адміністративного правопорушення, в даному випадку, є встановлення факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Однак, в матеріалах справи немає жодного достовірного доказу, який би вказав на те, що ОСОБА_1 саме керував транспортним засобом, а письмові пояснення громадян ніякими іншими доказами не підтвердженні.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Із вищевказаних відеозаписів, які були досліджені апеляційним судом під час розгляду справи, дають можливість повно відтворити події та повністю, підтверджують твердження ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом.

З відеозапису вбачається, що працівник поліції підійшов до вказаного автомобіля, в якому знаходився ОСОБА_1 на пасажирському сидінні. На запитання куда і звідки він їхав, пассажир мовчав, ніяких пояснень поліцейським не надавав.

Крім того, відеозаписи містять відомості лише про події, які мали місце коли транспортний засіб стояв припаркований і ними не зафіксовано моменту зупинки автомобіля, руху автомобіля, що також свідчить про відсутність доказів, які би підтвердили, що ОСОБА_1 саме керував транспортним засобом.

Відтак, саме перебування в транспортному засобі особи у стані алкогольного сп`яніння, яка не керувала транспортним засобом, не тягне за собою відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

При таких обставинах в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, якщо під час апеляційного розгляду не буде доведена вина поза всяким розумним сумнівом, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведенного постанова судді місцевого суду як незаконна підлягає скасуванню, а провадження на підставі ст. 247 КУпАП - закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити

Постанову Івано-Франківського міського суду від 28 вересня 2020 щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене за ст.130 КпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього ж Кодексу у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк