П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" листопада 2020 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Покатілов О.Б., розглянувши матеріали, що надійшли з Богунського районного суду м. Житомира за підсудністю про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює - військова частина НОМЕР_1 -солдат строкової служби, проживає за адресою АДРЕСА_1 , ід.н. НОМЕР_2 ,

за ч. 4 ст. 172-11 КпАП України,-

встановив :

У зв`язку із затвердженням Верховною Радою України Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/214 від 17 березня 2014 року, № 454/2024 від 06 травня 2014 року, № 607/2014 від 21 липня 2014 року, № 15/2015 від 14 січня 2015 року, в Україні розпочато мобілізацію та оголошено особливий період, тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_1 відповідно до положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Згідно до вимог ст. 49, 50 Статуту, військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України.

Відповідно до ч. 4 ст. 172-11 КУпАП самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової військової служби, а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб вчинені в умовах особливого періоду, є діяннями, що віднесені до адміністративних правопорушень.

У той же час, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.10.2020 №229 солдат ОСОБА_1 був направлений на стаціонарне лікування до військової частини НОМЕР_3 (військовий шпиталь) та з 22.10.2020 по 13.11.2020 перебував на лікуванні у шкірно-венерологічному відділені з діагнозом «Себорейний дерматит тулубу».

07 листопада 2020 року, близько 22.00 під час обходу чергової медсестри шкірно-венерологічного відділення військової частини НОМЕР_3 (військовий шпиталь) було виявлено, що солдат ОСОБА_1 , який лікувався в даному відділенні та мав перебувати в палаті №2 згідно розпорядку відділення, самовільно залишив шкірно-венерологічне відділення військової частини НОМЕР_3 (військовий шпиталь). Результати розшуку солдата ОСОБА_1 на території військової частини НОМЕР_3 (військовий шпиталь) позитивного результату не дали, на телефонні дзвінки солдат ОСОБА_1 не відповідав.

О 06.30 08 листопада 2020 року солдат ОСОБА_1 самостійно повернувся до шкірно-венерологічного відділення військової частини НОМЕР_3 (військовий шпиталь).

Зазначені вимоги Закону солдат ОСОБА_1 проігнорував та самовільно залишив шкірно-венерологічне відділення та в подальшому і саму територію військової частини НОМЕР_3 (військовий шпиталь), під час лікування в умовах особливого періоду, службові обв`язки в зазначений період не виконував.

Викладене свідчить про умисне скоєння солдатом ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Таким чином, солдат ОСОБА_1 , діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу та без поважних причин, в умовах особливого періоду, в період з 07 листопада 2020 року 22.00 по 08 листопада 2020 року 06:30 самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_3 (військовий шпиталь), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , лікування не проводив, перебуваючи поза межами військової частини органи державної влади або правоохоронні органи, в тому числі органи військового управління, про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від неї та його причини, не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

Своїми діями солдат ОСОБА_1 вчинив військове адміністраивне правопорушення, здійснене в умовах особливого періоду, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

До суду 30.11.2020 р. надійшли матеріали з ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що солдат ОСОБА_1 звільнений із військової служби в запас відповідно до вттягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.11.2020 р.

Вина ОСОБА_1 підтверджується:

-протоколом про військове адміністративного правопорушення серія КИЖ № 142 від 13.11.2020 р.;

- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 13.11.2020 р.;

- к. витягу із наказу від 19.06.2020 р. № 132;

-к. витягу із наказу від 21.10.2020 р № 229;

-довідкою № 608 про самовільне залишення військової частини солдатом ОСОБА_1 ;

-письмовим поясненням ОСОБА_2 від 11.11.2020 р.;

-к. виписки із медичної карти амбулаторного ( стаціонарного) хворого ОСОБА_1 ;

-к. службової характеристики ОСОБА_1 ;

-к. службової картки ОСОБА_1 ;

- к. довідки на ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи самі обставини справи, враховуючи особу правопорушника, який на даний час звільнений із військової служби в запас, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в зв`язку із малозначністю скоєного, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 283 КпАП України,-

постановив :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративної правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КпАП України та звільнити його від адміністративної відповідальності в зв`язку з малозначністю скоєного і обмежитись усним зауваженням. Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення

Cуддя О. Б. Покатілов