ПОСТАНОВА

іменем України

"07" грудня 2020 р. смт.Мілове

Суддя Міловського районного суду Луганської області Шовкун В.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВПС «Мілове» імені В.Банних у відношенні громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово безробітної, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 204-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15.11.2020 року серії СхРУ № 327662, ОСОБА_1 в пункті пропуску «Мілове» на в`їзд в Україну на паспортний контроль надала паспорт громадянина РФ на власне ім`я, разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушила вимоги ст. 2 Закону України «Про громадянство України», ст. ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 4 Конституції України, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», тобто вчинила правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомила.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про громадянство України» , законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах:

1) єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України;

2) запобігання виникненню випадків безгромадянства;

3) неможливості позбавлення громадянина України громадянства України;

4) визнання права громадянина України на зміну громадянства;

5) неможливості автоматичного набуття громадянства України іноземцем чи особою без громадянства внаслідок укладення шлюбу з громадянином України або набуття громадянства України його дружиною (чоловіком) та автоматичного припинення громадянства України одним з подружжя внаслідок припинення шлюбу або припинення громадянства України другим з подружжя;

6) рівності перед законом громадян України незалежно від підстав, порядку і моменту набуття ними громадянства України;

7) збереження громадянства України незалежно від місця проживання громадянина України.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено перелік документів, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що у передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи.

Так, згідно вимог ст. 1 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян України і Російської Федерації ( зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України N 1056 (1056-2019-п) від 18.12.2019), та додатку 2 до неї, виїзд громадян України з Російської Федерації здійснюється за паспортом громадянина України.

Як слід з доданих до матеріалів справи пояснень ОСОБА_1 від 15.11.2020 р., остання на в`їзд в Україну разом з сином та чоловіком, подали паспорта громадян України та паспорта громадян РФ..

Згідно рапорту прапорщика М.Андрущенка від 15.11.2020 р., ОСОБА_1 під час паспортного контролю подала паспорт громадянки України, але під час опитування надала паспорти громадян РФ.

Таким чином вбачається, що особа відносно якої складено протокол, є громадянкою України, та перетинала в пункті пропуску державний кордон України, на в`їзд в Україну, за відповідним документом, а саме паспортом громадянина України, що взагалі свідчить про відсутній в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

До того ж у матеріалах справи відсутні докази підтверджуючі громадянство осіб, спільно з якими ОСОБА_1 перетинала кордон України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку про можливість закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 2 ст. 204-1, ст.ст. 15, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Луганського апеляційного суду шляхом подачі скарги через Міловський районний суд Луганської області.

Суддя: В.О. Шовкун