Справа №155/1682/20
Провадження №3/155/649/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року суддя Горохівського районного суду Волинської області Адамчук Г.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Горохівського районного суду Волинської області з Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 03 листопада 2020 року о 17 годині 35 хвилин, в селі Галичани, по вулиці Берестечківській, 11, Волинської області, в приміщені магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » перебував без засобів індивідуального захисту, зокрема захисної маски, яка не закривала органи дихання, чим порушила правила щодо карантину п.1.10 Постанови КМУ від 22.07.2020 року № 641 (зі змінами), чим вчинив порушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді свою вину визнав повністю та щиро розкаявся.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №452856 від 03 листопада 2020 року, а також іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями направленими на порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Разом із тим відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч.2 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Приписами статті 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Визнаючи міру відповідальності ОСОБА_1 враховується характер і тривалість правопорушення, а також те, що раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується по місцю проживанню. Враховується і те, що таки дії правопорушника істотної шкоди інтересам держави чи окремих громадян не заподіяли, були обумовленні збігом життєвих обставин.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є малозначним, а тому відповідно до ст.22 КУпАП нахожу можливим звільнити його від адміністративної відповідальності і обмежитися усним зауваженням.

Керуючись ст.ст.9,22,33,280,283,284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в правопорушенні, передбаченому ст.44-3 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, звільнивши його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя