провадження № 3/947/4348/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2020 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Літвінова І.А., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з ДОП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.51 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18.06.2020 року ОСОБА_1 знаходячись в приміщенні магазину «Таврія В» за адресою: м. Одеса, проспект Небесної сотні, 30-А, таємно викрала пачку розчинної кави в м`якій упаковці «Якобс Монарх», вартістю 169 грн 55 коп, чим вчинила дрібне викрадення чужого майна.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася, про направлення матеріалів щодо неї до Київського районного суду м. Одеси була повідомлена належним чином під розписку в протоколі. Судом вживалися заходи для сповіщення правопорушника про час та місце проведення судового засідання, але ОСОБА_1 ухилилась від отримання судової повістки, засоби мобільного зв`язку в протоколі не зазначені. Вона була додатково сповіщений через дільничного офіцера поліції.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 , не прибула до суду, хоча була сповіщена належним чином про час та місце проведення судового засідання, з урахуванням того, що дана категорія справ розглядається у стислі строки, справа розглянута без її участі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не оспорює.

Винність ОСОБА_1 , крім визнання нею вини у вчиненому і її пояснень, підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, заявою, довідкою, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 тощо.

Оскільки ОСОБА_1 вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, то вона визнається винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника враховується її щире каяття у вчиненому, характер правопорушення, данні про особу винної.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, на підставі якої накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.308 КУпАП, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст.307 КУпАП, а саме не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. Після чого в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Літвінова І. А.