СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/9368/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м.Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Скорін А.В., за участю прокурора Шкурпело Р.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ірпінь, Київської області, громадянки України, працюючої на посаді начальника відділення внутрівідомчих розрахунків відділу бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 508 від 01.12.2020 року, ОСОБА_1 , будучи начальником відділення внутрівідомчих розрахунків відділу бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України», являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно з п.п. "а" п. 2 ч. 2 ст. 3 Закону, примітки до статті 172-6 КУпАП, у порушення вимог ч. 1 ст. 45, несвоєчасно без поважних причин подала щорічну декларацію за 2018 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 172-6 КУпАП.

Прокурор просив визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала, та пояснила, що не вважає, що повинна була подавати декларацію, оскільки перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та доходи від організації вона не отримувала та не виконувала посадові обов`язки.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Абзацом десятим частиною першою статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті з цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до частини першої статті 65 даного Закону за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 2 ст. 3 Закону посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до абзацу 14 ч. 1 ст. 1 Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і пп. «в» п. 2, п. 4 і п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, ОСОБА_1 будучи начальником відділення внутрівідомчих розрахунків відділу бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України», є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Частиною першою статті 45 Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 мала подати декларацію до 01.04.2019 року.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи обізнаною щодо вимог Закону, усвідомлюючи обов`язок подання щорічної декларації за 2018 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування подав зазначену декларацію лише 09.11.2020 року, о 11:54 год. тобто несвоєчасно без поважних причин.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 будучи начальником відділення внутрівідомчих розрахунків відділу бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення, Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України», являючись суб`єктом відповідальності відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 45 даного Закону, пункту 1 Рішення НАЗК від 10.06.2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 №958/29088, несвоєчасно без поважних причин подала щорічну декларацію за 2019 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 172-6 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення № 508 від 01.12.2020 р., зібраними по справі матеріалами.

Враховуючи характер правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 ступінь її вини, вважаю за необхідне визнати її винною за частиною першою статті 172-6 КУпАП, оскільки її вина підтверджується зібраними по справі матеріалами та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись статтею 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з неї судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 40-1, ч.1 ст.172-6, 221, 279-280, 283-285 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушення за частиною першою статті 172-6 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 420,40 гривень.

Постанову суду у триденний строк з дня набрання нею законної сили направити до Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» для виконання вимог частини сьомої статті 285 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її ухвалення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя А.В. Скорін