Дата документу 18.11.2020
Справа № 334/5868/20
Провадження № 3/334/2453/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

18 листопада 2020 року місто Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Ісаков Дмитро Олександрович, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 263268 від 05 жовтня 2020 року вбачається, що 05 жовтня 2020 року о 16 год. 45 хв., в м.Запоріжжя по вул. Гребельна, буд. 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , який виконував регулярні приміські перевезення на маршруті № 61 та перевозив пасажирів на 10 осіб більше, ніж передбачено технічною характеристикою транспортного засобу, чим порушив п.п. 2 п. 11 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, посилався на те що матеріали справи не містять доказів вчинення ним правопорушення, передбаченого диспозицією ст. 44-3 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 44-3 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п.п.2 п.11 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено загальної кількості пасажирів, які перебували у салоні автобусу під час встановлення обставин правопорушення, та не надано достатніх доказів того, що їх кількість перевищувала кількість місць для сидіння, відповідно до технічної характеристики транспортного засобу.

Крім того, адміністративний матеріал не містить даних щодо технічної характеристики транспортного засобу, визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, із зазначенням кількості місць для сидіння пасажирів у даному транспортному засобі. Отже, за наявними матеріалами не можливо встановити факту перевищення кількості пасажирів автобусу, відповідно до кількості місць для сидіння.

З наданих суду матеріалів не вбачається, що працівниками поліції під час встановлення обставин правопорушення, а також складання протоколу про адміністративне правопорушення, були залучені свідки, відомостей про яких не містить і сам протокол, що суперечить положенню ст. 256 КУпАП.

Скориставшись своїм право ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень, про що зазначено в протоколі.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КК України, до протоколу додано рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 УПП в Запорізькій області ДПП Руденко Є.М.

Інших доказів, які б свідчили про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, співробітниками патрульної поліції суду не надано.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріали, долучені до адміністративного протоколу, суд приходить до висновку, що належних доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, матеріали справи не містять.

Таким чином, об`єктивної сторони правопорушення в діях ОСОБА_1 судом не встановлено, тому суд дійшов висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Таке положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись статтями: 9, 247 ч.1 п.1, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ісаков Д.О.