Справа № 192/1014/20
Провадження № 3/192/385/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

"15" липня 2020 р. суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Стрельников О.О., розглянувши в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 числа в с. Круте, Солонянського району, Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , приватний підприємець, депутат Письмечівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією №612 від 25 червня 2020 року, згідно якого встановлено, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Письмечівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, будучи відповідно до підпункту в п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону), суб`єктом на якого поширюється дія Закону, згідно зі ст. 1 Закону суб`єктом декларування, не виконав вимоги ст. 45 Закону, вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією за таких обставин.

ОСОБА_1 будучи депутатом Письмечівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, несвоєчасно подав щорічну декларацію особи за 2018 рік, а саме 12 червня 2020 року о 13 год. 19 хв., без поважних причини, тобто з порушенням встановленого законодавством строку до 00 год. 00 хв. 01 квітня 2019 року, шляхом вчинення відповідних активних дій, спрямованих на подачу та заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Крім того, до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією №613 від 25 червня 2020 року, згідно якого встановлено, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Письмечівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, будучи відповідно до підпункту в п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону), суб`єктом на якого поширюється дія Закону, згідно зі ст. 1 Закону суб`єктом декларування, не виконав вимоги ст. 45 Закону, вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією за таких обставин.

ОСОБА_1 будучи депутатом Письмечівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, несвоєчасно подав щорічну декларацію особи за 2018 рік, а саме 12 червня 2020 року о 13 год. 21 хв., без поважних причини, тобто з порушенням встановленого законодавством строку до 00 год. 00 хв. 01 квітня 2020 року, шляхом вчинення відповідних активних дій, спрямованих на подачу та заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Вважають, що вказаними діями депутат Письмечівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення пов`язані з корупцією - несвоєчасне неподання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

В судовому засіданні, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вину у вчинених адміністративних правопорушеннях передбачених ч. 1 ст. 1726 КУпАП визнав в повному обсязі та пояснив, що він не міг своєчасно подати декларацію за 2018 та 2019 роки, оскільки забув її подати, а голова сільської ради не довів про необхідність своєчасного подання декларацій.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 1726 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справ про адміністративні правопорушення.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальностіДослідивши всебічно, повно і об`єктивно всі обставини справ в їх сукупності, вважаю, що провадження по справам про адміністративні правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 1726 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення в них відсутнє посилання на характер дій ОСОБА_1 , умисний чи неумисний, під час вчинення адміністративних правопорушень.

При цьому всі викладені в протоколах про адміністративні правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Слід наголосити, що суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складається уповноваженою на те посадовою особою, зокрема посадовою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) та Національного агентства з питань запобігання корупції (п. 1 ч. 1 ст. 255КУпАП), і повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Статтею 48 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такі види контролю: 1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення; 3) логічний та арифметичний контроль.

Згідно з пунктами 2-5 розділу II Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом голови Національного агентства з питань запобігання корупції № 144/20 від 15 квітня 2020 року, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 квітня 2020 року за N 362/34645, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб`єкта декларування та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» повноважень на здійснення перевірки фактів своєчасності подання декларації у органів національної поліції не має.

Відповідно до п. 1 та п. 4 Загальних положень Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 07 листопада 2015 року N 81 покладення на Департамент обов`язків, що не належать або виходять за межі його компетенції, не допускається.

Отже, посадові особи Департаменту захисту економіки Національної поліції України відповідно до п. 4 розділу II Порядку, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального уповноваженого суб`єкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протоколи про адміністративні правопорушення.

Додані до протоколів матеріали не містять відомостей про направлення повідомлення НАЗК з приводу несвоєчасного подання ОСОБА_1 до Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

Оскільки, якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, НАЗК письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію. Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції.

Тобто, з урахуванням поняття «суб`єкт декларування» зазначеного у ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», даний Порядок визначає суб`єктів, що наділені правом перевірки своєчасності подання декларації, а також порядок перевірки та дії у разі встановлення факту неподання або несвоєчасного подання декларацій суб`єктом декларування.

Таким чином, вважаю, що посадові особи правоохоронних органів, здійснюючи перевірку особи, як суб`єкта декларування, та складаючи протоколи без відповідного звернення (доручення) НАЗК, виходять за межі своїх повноважень, та діють поза межами діючого законодавства.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Слід зауважити, що як вбачається з доданих до протоколів про адміністративні правопорушення матеріалів, на підтвердження того, що ОСОБА_1 не своєчасно подав щорічні декларації до Національного агентства з питань запобігання корупції, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення додано вільну роздруківку з сайту Єдиного державного реєстру декларацій, при цьому в даній роздруківці відсутні відомості про дату народження особи, яка подала повідомлення про суттєві зміни, а також будь-які відомості про відповідність відомостям, що міститься в роздруківці відомостям, що маються в реєстрі (а.с. 46-50).

Згідно п. 2 розділу IV Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10 червня 2016 року «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», (в редакції Наказу Національного агентства з питань запобігання корупції №168/19 від 12 грудня 2019 року) яким затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - інформація (документи), що містяться в Реєстрі, надаються на запит відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Таким чином, надані у якості доказів повідомлення з публічної частини реєстру, не можуть бути допустимим доказом, оскільки не містять в собі повних ідентифікаційних ознак особи, яке подало повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, а також такі повідомлення не містять відомостей про відповідність інформації, відомостям в реєстрі.

Таким чином, враховуючи вказані обставини, а саме порушення вимог ст. 256 КУпАП, щодо не зазначення направленості дій ОСОБА_1 , додана доказів до протоколів про адміністративні правопорушення з порушенням порядку їх отримання, прийти до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень не надається можливим, і тому повна оцінка досліджених в судовому засіданні доказів не проводиться, оскільки відсутня конкретизація адміністративних правопорушень, яке на думку особи, що скала протокол вчинив ОСОБА_1 .

У зв`язку з чим, згідно ст. 247 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення підлягає закриттю, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1726, 247, 256 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень передбачених ч. 1 ст. 1726 КУпАП закрити, за відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О.О.Стрельников