Справа № 128/2999/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.12.2020р. м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Сєлін Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2020р. до Калинівського районного суду Вінницької області з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшли матеріали за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 406866 від 27.10.2020р., складеним відносно ОСОБА_2 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2020р., вказаний адміністративний матеріал переданий на розгляд судді Сєліну Є.В.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 27.10.2020р. о 10год.15хв. рухаючись по автодорозі М-21, 296км. в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, керував автомобілем марки «ВАЗ-21099», номерний знак « НОМЕР_1 », в стані наркотичного сп`яніння, що встановлено висновком Комунального підприємства «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» №3444 від 27.10.2020р., чим порушив п.2.9аПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, місцем вчинення даного адміністративного правопорушення є смт. Стрижака Вінницького району Вінницької області.

Згідно ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частина 2 ст.7 КУпАП визначає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.3 ст.7 КУпАП, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004р. № 11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Нормами діючого КУпАП питання зміни територіальної підсудності справи про адміністративне правопорушення не врегульоване.

В рішенні Ради суддів України № 34 від 08.06.2017р. роз`яснено, що при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають окремі питання, до внесення змін до чинного законодавства, суддя може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Оскільки у вказаному Кодексі відсутні норми, що регулюють порядок вирішення питання про зміну територіальної підсудності справи, а тому діє аналогія закону та в даному випадку слід керуватися нормами КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

За ч.2 ст.34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, Вінницький апеляційний суд не вирішував питання про зміну підсудності матеріалу за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №406866 від 27.10.2020р., складеним відносно ОСОБА_2 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за Калинівським районним судом Вінницької області.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018р. № 2617-VIII було внесено зміни до частини другої статті 276, згідно яких слова та цифри «частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130» виключено.

Таким чином, законодавець виключив можливість застосування альтернативної підсудності справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП.

За таких обставин, справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, відповідно до вимог ч.1 ст.276 КУпАП, розглядається виключно за місцем його вчинення.

В даному конкретному випадку, дана справа підсудна виключно Вінницькому районному суду Вінницької області.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист.

Суд, як передбачено в статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дана норма втілена в національному законодавстві, зокрема в ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка регламентує, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Законом України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», визначено, що інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978р. у справі «Zandv.Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч.1 ст.6 Конвенції, передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий не маючи юрисдикції судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Згідно ст.8 цього ж Закону, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя місцевого суду здійснює правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначенні законом.

Згідно ч.1 ст.56 цього ж Закону, суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотримання засад і правил судочинства.

Враховуючи, що направлення даної справи з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України здійснено без дотримання вимог закону, порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на справедливий суд визначений законом, гарантовані національним законодавством та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за необхідне, повернути матеріал за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 406866 від 27.10.2020р., складеним відносно ОСОБА_2 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, до Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, як такий, що направлений на адресу Калинівського районного суду Вінницької області з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Даний матеріал підлягає направленню до Вінницького районного суду Вінницької області, як до органу, якому згідно ч.1 ст.276 КУпАП, підсудна дана справа.

На підставі викладеного, керуючись ст.2, 7, 276 КУпАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя, -

УХВАЛИВ:

Матеріали за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №406866 від 27.10.2020р., складеним відносно ОСОБА_2 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повернути до Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, як такий, що направлений на адресу Калинівського районного суду Вінницької області з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Копію цієї ухвали, одночасно із матеріалами справи, невідкладно направити на адресу Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - для виконання, а ОСОБА_2 - для відома.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя