Справа № 342/1274/20
Провадження № 3/342/492/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Гайдич Р.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, приватного підприємця,

за ст.44-3 КУпАП (в редакції згідно із Законом № 530-IX від 17.03.2020),

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 231207 від 20.10.2020 ОСОБА_1 , будучи приватним підприємцем, 20.10.2020 о 07 год. 10 хв. в м. Городенка по вул. Височана здійснював перевезення пасажирів автобусом ПАЗ 4234 д.н.з. НОМЕР_1 із сполученням Городенка Копачинці, при цьому знаходився без засобів індивідуального захисту, тобто не забезпечив дотримання вимог п.11 п.п.2 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 із змінами в редакції постанови КМУ від 13.10.2020 № 956. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що: він є перевізником і здійснює перевезення пасажирів автобусом ПАЗ 4234 д.н.з. НОМЕР_1 із сполученням Городенка Копачинці. 20.10.2020, коли його зупинили працівники поліції, він їхав автобусом на ремонт, який здійснює самостійно. Пасажирів в автобусі не було, він був один. Просив прийняти рішення з урахуванням його пояснень. Також наголосив, що під час його зупинки та оформлення протоколу нікого крім нього та працівників поліції не було.

В судове засідання 09.12.2020 не з`явилися працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, та свідки, зазначені в протоколі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які повідомлялись про дату і місце розгляду справи у передбачений законодавством спосіб.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП оцінюю кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 231207 від 20.10.2020 ОСОБА_1 , будучи приватним підприємцем, 20.10.2020 після 07 год. 10 хв. порушив вимоги п.п.2 п.11 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 із змінами в редакції постанови КМУ від 13.10.2020 № 956, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

За диспозицією ст. 44-3 КУпАП (в редакції згідно із Законом № 530-IX від 17.03.2020) адміністративним правопорушенням є порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто у ній закріплюються лише загальні ознаки правил поведінки, а для необхідного порядку дій слід звертатися до норм іншого нормативного акта, до якого вона відсилає.

Згідно підпункту 2 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в редакції Постанови КМ № 956 від 13.10.2020, чинної на час складання протоколу, перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно.

З аналізу вказаних норм вбачається, що порушенням правил щодо карантину людей є не забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , будучи підприємцем перевізником і одночасно водієм, 20.10.2020 о 07 год. 10 хв. не здійснював перевезення пасажирів автобусом ПАЗ 4234 д.н.з. НОМЕР_1 із сполученням Городенка Копачинці, а їхав в автобусі один. Доказів того, що в автобусі перебували пасажири без засобів індивідуального захисту працівниками поліції не надано.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Таке ж положення закріплено й у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що працівниками поліції не надано доказів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП (в редакції згідно із Законом № 530-IX від 17.03.2020), то поза розумним сумнівом провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 ознак складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 44-3, 221, 247-249, 268, 283-285, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП (в редакції згідно із Законом № 530-IX від 17.03.2020) закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд.

Суддя: Гайдич Р. М.