Справа № 149/2630/20
Провадження №3/149/838/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2020 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськаройнного суду Вінницької області Войнаревич М.Г.,розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла з Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 537112 від 13.11.2020 року, ОСОБА_1 13.11.2020 року о 17:25 год. в м. Хмільник по вул. Пушкіна, 48 Вінницької області, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснювала торгівлю без засобів індивідуального захисту, без захисної маски, чим порушила постанову КМУ від 22.07.2020 року № 641 п.п. 1 п. 10 із змінами відповідно до постанови КМУ № 956.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказала, що дійсно 13.11.2020 року в м. Хмільник, знаходилась в магазині «Житниця» без захисної маски, оскільки магазин вже не працював, відвідувачів не було, а вона здійснюючи прибирання, зняла захисну маску.

Пунктом 15 постанови КМУ від 22 липня 2020 року № 641 (в редакції постанови від 11 листопада 2020 року) передбачено: в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім, торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою та другою статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 6 листопада 2020 року, який набрав чинності 21 листопада 2020 року. внесено зміни до статті 44-3 КУпАП, а саме: «статтю 44-3 доповнено частиною другою такого змісту: "Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього. Відповідальність можлива лише за наявності в законі чи іншому нормативно-правовому акті визначення правопорушення, за яке така юридична відповідальність особи передбачена, і яка може реалізовуватись у формі примусу зі сторони уповноваженого державою органу (Рішення Конституційного суду України від 9 лютого 1999 року справа 1-7/99).

Відповідно до статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотньої сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Пунктом 6 частини першої статті 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Внісши зміни до статті 44-3 КУпАП законодавець розділив відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами та за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. Таким чином з 21 листопада 2020 року відповідальність за вчинене ОСОБА_1 правопорушення, в тому вигляді і з тих підстав, які існували на момент його вчинення 11 листопада 2020 року, скасована.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Враховуючи, що розмір штрафу, який передбачений наразі частиною першою статті 44-3 КУпАП (в попередній редакції статтею 44-3 КУпАП) в декілька разів перевищує розмір мінімальної заробітної плати по Україні, вважаю, що адміністративне правопорушення передбачене цією статтею може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Відповідно до положень КУпАП суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду, який розглядає матеріали про притягнення особи до адміністративної відповідальності не має повноважень самостійно перекваліфіковувати дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі констатувати, що особа притягується за відповідною частиною статті КУпАП, якщо така частина не вказана в протоколі про адміністративне правопорушення.

Тому дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 44-3 КУпАП, вважаю, що її слід закрити у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність в тому вигляді, який існував на момент вчинення правопорушення, на підставі пункту 6 частини першої статті 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись статтями 8, 9, 44-3, 247, 283, 284 КпАП України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 44-3 КУпАП закрити у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя: Войнаревич М. Г.