Номер провадження 33/816/39/20 Суддя-доповідач Олійник В. Б.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Олійник В. Б. ,з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення - ОСОБА_1 , захисника Осмоловського В.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 29 листопада 2019 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 29 листопада 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, за таких обставин.

29 вересня 2019 року, о 18 год. 25 хв., у м. Суми по вул. Леваневського, поблизу будинку № 22, ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки «Чері Амулет», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями закону, оскільки у протоколі не зазначено яке саме правопорушення вчинено ОСОБА_1 , так як у протоколі вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а також вказано, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

На думку ОСОБА_1 вказана обставина залишилась поза увагою суду першої інстанції, що призвело до ухвалення судом незаконного рішення, так як суд не розмежував, які ж саме дії ОСОБА_1 створюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що протокол складений з порушенням 24 - годинного терміну встановленого ст. 254 КУпАП для його складання, оскільки протокол складений 6 жовтня 2019 року, а подія правопорушення відбулася 29 вересня 2019 року.

ОСОБА_1 звертає увагу і на розбіжності у зазначенні часу події правопорушення, вказуючи, що у протоколі про адміністративне правопорушення часом події правопорушення є 29 вересня 2019 року 18 год. 25 хв., у той час як з відео файлів з нагрудних камер поліцейського часом події правопорушення є 29 вересня 2019 року 18 год. 21 хв., що на думку ОСОБА_1 свідчить про допущене порушення працівником поліції вимог закону при складанны ним протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 також вказує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що матеріали справи не містять доказів керування ним транспортним засобом, що на його думку виключає наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Зазначає ОСОБА_1 і про те, що суд першої інстанції, задовольнивши фактично його клопотання про допит свідків, жодного свідка так і не допитав, натомість, з власної ініціативи викликав та допитав поліцейського ОСОБА_2 , поклавши в основу покази поліцейського в обґрунтування свого висновку про його винуватість, таким чином, перебравши на себе функцію звинувачення, що на переконання ОСОБА_1 , стало порушенням його права на справедливий судовий розгляд безстороннім судом.

Заслухавши думку захисника Осмоловського В.А. та пояснення особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення - ОСОБА_1 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суддя дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

З матеріалів справи судом першої інстанції було встановлено, що 29 вересня 2019 року, о 18 год. 25 хв., у м. Суми по вул. Леваневського, поблизу будинку № 22, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Чері Амулет», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження при дослідженні суддею протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до цього протоколу доказів: акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд на місці не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння з застосуванням спеціального технічного засобу на місці йог зупинки (а. с. 2); висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 29 верес 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а. с. 3); відеофайлів з нагрудних камер поліцейського, від 29 вересня 2019 року та 6 жовтня 2019 року.

Як убачається із файлів відео фіксації події, від 29 вересня 2019 року, до ОСОБА_1 звертаються працівники патрульної поліції із запитанням щодо вживання останнім алкогольних напоїв та надалі пропонують пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного чи іншого сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 , не заперечуючи факту керування ним транспортним засобом при обставинах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, вказував, що вживав сироп проти застуди, пройти огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу у присутності двох свідків відмовився та виявив бажання пройти огляду на стан сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції за встановлених доказів обґрунтовано зроблено висновок наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Будь - яких підстав вважати, що вказані докази є недопустимими на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування ним транспортним засобом, ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції, не встановлено.

Суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованими доводи сторони захисту про допущення працівником поліції вимог ст. 266 КУпАП при здійсненні поліцейським вимоги перед ОСОБА_1 пройти обстеження на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з застосуванням спеціальних технічних засобів, оскільки, ОСОБА_1 працівником поліції було запропоновано пройти таке обстеження у присутності двох свідків, а ув`язку з тим, що ОСОБА_1 відмовився прийти обстеження з застосуванням спеціального технічного засобу, і побажав пройти обстеження на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, то саме такий огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , і був здійснений, за результатами якого у ОСОБА_1 було встановлено наявність стану алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає необхідним зауважити, що визнання судом апеляційної інстанції недопустимими пояснення свідків, які були залучені, відповідно до ст. 266 КУпАП, працівником поліції 29 вересня 2019 року на час пропозиції працівником поліції ОСОБА_1 пройти обстеження на стан сп`яніння, щодо обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не спростовують того, що працівником поліції були дотримані вимоги ст. 266 КУпАП при здійсненні ним вимоги перед ОСОБА_1 пройти обстеження на стан сп`яніння з застосуванням спеціального технічного засобу.

Як вбачається з долученого до справи протоколу про адміністративне правопорушення, протокол складено поліцейським відповідно до вимог ст. ст. 254; 256 КУпАП, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала, та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення.

Не може суд апеляційної інстанції взяти до уваги мотиви апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу його тверджень щодо розбіжностей у часі складання протоколу та часу з файлів відеофіксації правопорушення, так як вказана обставина не впливає на висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 та законність винесеної судом першої інстанції постанови, оскільки обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення є триваючими у часі, які розпочалися з часу, який відображений на файлах відеофіксації, коли працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти обстеження на стан сп`яніння, тобто, з 18 год. 21 хв.

В спростування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно порушення працівниками поліції 24 - годинного строку оформлення протоколу, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки під час огляду на стан сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 здавав біосередовище то лабораторні дослідження та складання висновку щодо результатів огляду потребувало певного часу, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не затримувався для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції було встановлено, що після отримання працівниками поліції медичного висновку про наявність у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння працівниками поліції застосовувалися заходи щодо розшуку та повідомлення ОСОБА_1 про результати його огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи ОСОБА_1 щодо порушення його права на справедливий розгляд безстороннім судом, оскільки такі доводи є припущенням ОСОБА_1 та не підтверджується матеріалами провадження та будь -якими доказами, адже судом першої інстанції були виконані всі необхідні дії щодо належного повідомлення всіх свідків, проте у судове засідання з`явився тільки працівник поліції для надання ним своїх показів щодо обставин складання ним протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а не з`ясування у нього обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, аналізуючи наявні в справі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, у співставленні з його апеляційними твердженнями про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, знаходить мотиви апеляційної скарги необґрунтованим та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

За наведених обставин, знаходячи постанову суду першої інстанції законною, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування постанови суду та задоволення апеляційних вимог.

Керуючись ст. ст. 285; 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 29 листопада 2019 року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України, відносно ОСОБА_1 , у виді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , без задоволення.

Суддя Сумського апеляційного судуОлійник В. Б.