ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №641/5364/19 Суддя 1-ї інстанції: Маньковська О.О.
Провадження № 33/818/6/20
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2020 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю захисника особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 адвоката Подольської Тетяни Володимирівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Подольської Т.В. на постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.08.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 08.08.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 28.06.2019 року о 15.00 ОСОБА_1 керував автомобілем MАN 26-464 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі 26 131 км Чугуїв-Липове, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, зміни забарвлення шкіряного покрову обличчя, млява мова. Від проходження огляду на предмет алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків як на місці зупинки, так і в медичному закладі охорони здоров`я КЗОЗ «ХОНД», відмовився. Своїми діями порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з таким рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Подольська Т.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі вказує, що ОСОБА_1 , було зупинено на блок посту 28.06.2019 року за порушення вимог знаку 4.10, і застосовано штраф 255 грн., після чого йому вказали на наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд в медичній установі в м. Сєвєродонецьк, який знаходився на відстані 70 км. від чого останній відмовився, після чого йому запропонували пройти огляд на місці зупинки, та не надавши на його вимогу відповідні документи, тому ОСОБА_1 відмовився від такого огляду.

Також посилається на відсутність в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №096977 від 28.06.2019 року, який було складено на автодорозі 26 131 км Чугуїв-Липове, і згідно пояснень ОСОБА_1 та свідків, його було зупинено на блок посту №6 у м. Сватове Луганської області. Вказує, що у переліку доріг Луганської області автодорога 26 131 км Чугуїв-Липове відсутня. Також вважає, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про наявні у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, що є підставою для направлення матеріалів справи для належно оформлення.

Наявний в матеріалах справи акт огляду не містить відомостей про технічний засіб, за допомогою якого працівниками поліції пропонували пройти ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Також вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, про що відсутній підпис у протоколі, та безпідставно визнано, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі КЗОЗ «ХОНД», а документи наявні в справі не містять відомостей до якого медичного закладу йому пропонували проїхати. При цьому вказує, що відсутнє направлення до медичного закладу, хочу складено акт огляду за допомогою технічного засобу з відміткою «відмова».

Також зазначає, що наявний в матеріалах справи відеозапис наданий не в повному обсязі.

Вказує, що судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні усних клопотань про виклик ОСОБА_2 для надання пояснень стосовно займаної посади.

Заслухавши пояснення захисника Подольської Т.В., яка підтримала вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції вимог вказаних вище норм.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до вимог статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі статтею 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

В судовому засіданні захисник Подольська Т.В. надаючи пояснення апеляційному суду вказала, що має сумніви щодо повноважень особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення. Апеляційний суд оцінює такі доводи апелянта критично, оскільки такі твердження є лише припущеннями, і відповідних доказів відсутності таких повноважень у працівника поліції ОСОБА_3 суду надано не було.

Також захисник послалась на те, що протокол серії БР №096977 від 28.06.2019 року складений з порушеннями, а саме в тому, що насправді автодорога Н-26 131 км Чугуїв - Липове відсутня у переліку автомобільних доріг зазначених у Розпорядженні Кабінету Міністрів України «Про передачу проїзної частини автомобільних доріг у державну власність» від 11.09.2007 року № 735-р.

Апеляційний суд не бере до уваги такі доводи, оскільки існує автодорога Чугуїв Мілове, яка саме і зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення. Саме така автодорога вказана і в письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яка територіально розташована в м. Сватове Луганської області.

Відхиляє апеляційний суд доводи апелянта щодо стилістичної неправильності відображення в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР 096977 від 28.06.2019 року ознак алкогольного сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_1 тому, як вони викладені в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, оскільки така стилістична розбіжність не впливає на суб`єктивне сприйняття працівником поліції наявності ознак сп`яніння у водія, який зобов`язаний на вимогу останнього пройти відповідний огляд, а в даному випадку ОСОБА_1 відмовився від його проходження, що є підставною для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає доводи захисника, що ОСОБА_1 ніби то не було запропоновано пройти огляд на факт вживання алкогольних напоїв, такими, що спростовується його ж письмовими поясненнями, де він зазначив, що проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Відхиляє апеляційний суд і доводи захисника щодо неналежності як доказів письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що вони не прибули в судове засідання, оскільки жодних підстав для сумніву в об`єктивності цих пояснень немає, вказані особи засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що узгоджується з іншими матеріалами справи та підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Згідно оглянутого відеозапису, у ОСОБА_1 працівником виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, та в присутності двох свідків останньому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» або в лікарні, від чого ОСОБА_1 відмовився.

Посилання захисника щодо обґрунтування відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в закладі охорони здоров`я з тієї причини, що йому запропонували його пройти огляд в лікарні в м. Сєвєродонецьк на відстані 70 км. від місця зупинки, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки такі доводи ні чим не підтверджені, а ні змістом відеозапису, а ні письмовими поясненнями ОСОБА_1 , а ні свідків.

Твердження, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння є неналежним доказом, як на одну з підстав для скасування постанови від 08.08.2019 року апеляційний суд до уваги не бере, оскільки його наявність в матеріалах справи не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання, що суд першої інстанції посилаючись на протокол про адміністративне правопорушення, як на доказ, зазначив іншу серію та номер апеляційний суд розцінює як технічну помилку, оскільки обставини, викладені у постанові суду першої інстанції, та протоколі про адміністративне правопорушення є ідентичними.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта щодо наявного в матеріалах справи відеозапису, оскільки відомості щодо нього були зафіксовані у протоколі серії БР №096977, що підтверджує його походження. Та згідно листа тимчасово виконуючого обов`язки начальника Сватівського відділу поліції в Луганській області Циганкова О. інших відеозаписів немає.

Безпідставними вважає апеляційний суд доводи, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, оскільки це спростовується наявним у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 096977 відповідним підписом ОСОБА_1 .

Враховуючи вище викладене, та приймаючи рішення про відмову в задоволенні апеляційних вимог, апеляційний суд виходить з того, що ч. 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, встановлено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення впливу алкогольних, наркотичних чи інших речовин.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції правильної кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції надав повну оцінку та прийняв законе і обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Подольської Тетяни Володимирівни залишити без задоволення, а постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.08.2019 року у відношенні ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик