Справа № 188/963/20
Провадження № 3/188/634/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Бурда П.О., розглянувши в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області стосовно

неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, притягнутого за ст.124 КУпАП,

встановив:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 038867 від 29.06.2020 зазначено, що 28.06.2020 о 21 годині 49 хвилин, в смт. Петропавлівка на вулиці Героїв України, виїжджаючи з парковки на вулицю Соборна, водій ОСОБА_1 , керуючи мотоциклом «Geon-230», не слідкував за дорожньою обстановкою та її зміною, виїжджаючи на головну дорогу, не надав перевагу в русі автомобілю «Chevrolet Lachetti» державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого трапилося зіткнення. В результаті ДТП автомобіль і мотоцикл отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги пунктів 2.3б, 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху (далі ПДД.

Притягнутий до відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що, керуючи мотоциклом «Geon-230» державний номерний знак НОМЕР_3 , рухався з парковки не зупиняючись прямо і праворуч, оскільки по головній дорозі був відсутній транспорт. Праворуч від його руху на стоянці стояли два автомобілі. Ближче до нього стояв більший автомобіль, як потім з`ясувалося «Reno Duster», за ним менший автомобіль - «Chevrolet Lachetti». Коли мотоцикл наблизився до цих автомобілів, автомобіль «Chevrolet Lachetti»раптово і швидко почав рух вперед і ліворуч, вдаривши мотоцикл убік, від чого мотоцикл відкинуло ліворуч на головну дорогу, а ОСОБА_1 та його пасажир ОСОБА_2 впали на капот автомобіля. Вину ОСОБА_1 не визнає тому, що першим розпочав рух, не бачив початок руху автомобіля, бо його закривав собою автомобіль «Reno Duster», водій автомобіля «Chevrolet Lachetti» перед початком руху не глянув ліворуч, хоча видимість у цьому місці добра, крім того, моцикл їхав з включеною фарою, водій автомобіля «Chevrolet Lachetti», маючи обмежену видимість зліва, виїхав з місця парковки швидко і не дотримуючись обережності. В обґрунтування своїх доводів ОСОБА_1 надав відео запис ДТП, зроблений вуличною камерою відео спостереження, встановленою на будівлі біля парковки.

Законний представник неповнолітньої особи, що притягнута до відповідальності, ОСОБА_3 підтримав заперечення свого сина, просив справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення додані його письмові пояснення та письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та схема ДТП.

Вивчивши докази, наявні у матеріалах справи, суд зазначає таке.

Відповідно до приписів ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

За диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Таким чином, доказуванню підлягає:

1) факт того, що особа є учасником дорожнього руху;

2) факт порушення цією особою правил дорожнього руху;

3) факт пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна;

4) наявність причинного зв`язку між порушенням цією особою правил дорожнього руху і пошкодженням транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Складаючи протокол серії ОБ № 038867 від 29.06.2020 (далі протокол) про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.п. 2.3б,10.1,10.2 Правил дорожнього руху України та ст. 124 КУпАП інспектор Петропавлівського ВП Старина О.В. не зазначив доказів винуватості ОСОБА_1 , не вказав свідків чи потерпілих.

У цьому протоколі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначив, що винуватим себе не визнає.

З письмових пояснень ОСОБА_2 ОСОБА_6 та схеми ДТП, доданих до протоколу, а також наданого суду відеозапису з вуличної камери відео спостереження вбачається, що вони підтверджують доводи ОСОБА_1 , викладені ним суду.

У письмових поясненнях водія ОСОБА_4 , яка керувала автомобілем «Chevrolet Lachetti» державний номерний знак НОМЕР_2 , зазначено, що вона перед виїздом з парковки дивилася на обидва боки і не бачила мотоцикла і мотоцикл начебто здійснив зіткнення з автомобілем в бокову передню частину, що не відповідає обставинам, встановленим судом на підставі інших доказів і суперечить наслідкам ДТП. Суд критично оцінює ці пояснення як свідчення зацікавленої особи, на яку теж складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП за порушення п.10.2 Правил. Так само критично суд ставиться до пояснень ОСОБА_5 .

Зі схеми ДТП, пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та відео запису вбачається, що мотоцикл почав рух раніше із ввімкненим світлом фари, а зіткнення транспортних засобів відбулося перед виїздом мотоцикла на головну дорогу і автомобіль вдарив своєю передньою лівою частиною в правий бік мотоцикла.

Відповідно до ПДД :

п.2.3. для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.10.1. перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п.10.2. виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

За встановлених судом на підставі досліджених доказів обставин, які не відповідають зазначеним у протоколі, у суду є обґрунтований сумнів щодо порушення ОСОБА_1 зазначених пунктів ПДД та його винуватості ОСОБА_7 у зіткненні транспортних засобів і пошкодженні їх.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини та ст. 62 Конституції України та ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях правової позиції, за якою суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Враховуючи відсутність достатніх та взаємоузгоджених доказів факту порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху, провадження у справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У разі закриття провадження у справі судовий збір відповідно до приписів ст.40-1 КУпАП не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 40-1, 124 , 245, 251, 252, 280, 284, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за відсутністю і події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд.

Суддя П. О. Бурда