Провадження № 3/263/4268/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Музика Олександр Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли з Військової частини № НОМЕР_1 Східного територіального управління Національної гвардії України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , військовослужбовця у званні сержант, який проходить службу на посаді снайпера (2-ї категорії) 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 3 роти оперативного призначення 1-го батальйону оперативного призначення окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Військової частини НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, який проходить службу на посаді снайпера (2-ї категорії) 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 3 роти оперативного призначення 1-го батальйону оперативного призначення окремого загону спеціального призначення «Азов» Військової частини НОМЕР_1 , 29 жовтня 2020 року, о 08:00 годин з`явився до розташування військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , прибувши з основної щорічної відпустки із запізненням, без поважних причин, на дві доби, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом поряду, судом вживались заходи щодо належного повідомлення останнього про дату, час та місце проведення судового засідання.

Статтею 268 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 172-11 КУпАП.

Разом із тим, рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходів для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від ОСОБА_1 не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим причини неявки ОСОБА_1 до суду визнані неповажними, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення серії НГ № 001081 від 20 листопада 2020 року матеріалами, а саме: висновком службового розслідування від 20 листопада 2020 року; рапортом т.в.о. начальника відділення обліку особового складу Каух В.; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 10 листопада 2020 року та його письмовими поясненнями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та в яких останній визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення; Витягом з наказу командира військової частини № НОМЕР_1 НГУ від 25 вересня 2020 року № 193 про надання ОСОБА_1 щорічної основної відпустки тривалістю 18 календарних днів (із них 1 доба святкова, 2 доби для проїзду); копією відпускного квитка від 25 вересня 2020 року № 1512, в якому відсутні відмітки про перебування на обліку.

Частиною 4 статті 172-11 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, представлені докази підтверджують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, у встановленому порядку такі не спростовані.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 38, 40-1, 172-11, 247, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 465 грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя О.М. Музика