Провадження № 33/801/994/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність і необґрунтованість постанови, просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто за його відсутності й даних про його належне повідомлення про дату, час і місце судового розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити. Пояснив, що того дня перебував вдома і вживав спиртне, а автомобілем користувався його племінник, який приїхав додому, а відразу за ним працівники поліції. В нього виник з ними конфлікт, в результаті якого на нього було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КпАП України, намагалися забрати автомобіль на штрафмайданчик тощо.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 031403 від 12.10.2020 водій ОСОБА_1 12.10.2020 о 21 год 20 хв керував транспортним засобом по вул. Добролюбова, 102 в м. Вінниці з явними ознаками алкогольного сп`яніння (відчутний різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння водій відмовся в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Такі дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, брати участь у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено статтею 268 КпАП України, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вимогами частини 2 статті 279 КпАП України передбачено, що під час судового розгляду суд, окрім іншого, заслуховує осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Вказаних вимог закону при розгляді даної справи суд першої інстанції не дотримався.

В мотивувальній частині оскаржуваної постанови зазначено, що в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Однак, в матеріалах справи відсутні відомості щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи 13 листопада 2020 року.

Так, відповідно до статті 277-2 КпАП України повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Наявний в матеріалах справи конверт, що повернувся із судовою повісткою та відміткою про її невручення з підстав відсутності адресата, не може вважатися належним повідомленням про дату, час і місце розгляду справи особи.

ОСОБА_1 об`єктивно не міг з`явитися в засідання суду, так як не був належним чином повідомлений про час розгляду даної справи, а справа була розглянута у його відсутність, чим порушено його право на судовий захист.

За таких обставин винесена постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, апеляційний суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 031403 від 12.10.2020 водій ОСОБА_1 того ж дня о 21 год 20 хв керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (відчутний різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння водій відмовся в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до вимог статті 256 КпАП України, якою врегульовано зміст протоколу про адміністративне правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором взводу №2 роти №4 БУПП у Вінницькій області Кирилюком Я.О., підписаний уповноваженою особою, що оформила протокол, свідками.

ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КпАП України та повідомлено про розгляд справи у суді, проте від підпису особа щодо якого складено протокол, ОСОБА_1 відмовився, при цьому жодних зауважень чи незгоди із його змістом не зазначив, як і не вказано щодо протиправності дій працівників поліції при його складанні.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення у водія ОСОБА_1 тимчасово вилучено посвідчення водія та надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом іншій особі.

До вказаного протоколу додано пояснення свідків, зазначених у протоколі, за змістом який останні підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння та рапорт інспектора взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області Кирилюка Я.О., відеозаписи з нагрудних камер патрульних поліцейських.

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, такими, що розкривають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, з огляду на що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 зазначеного складу адміністративного правопорушення.

Статтею 130 КпАП України передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння складено протокол про адміністративне правопорушення.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент розгляду справи спливли строки притягнення до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції відхиляє з таких підстав.

Згідно з частиною 2 статті 38 КпАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Оскільки подія мала місце 12 жовтня 2020 року, а справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено в строк до 13 січня 2021 року.

Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 294 КпАП України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2020 року скасувати.

Прийняти нову постанову якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник