ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/2662/20 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/1375/20 Чижиченко Д.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

16 квітня 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 272727 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 16 квітня 2020 року о 0326 год. в м. Харкові по вул. Мар`їнська, 2-Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Caravelle», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» та у закладі охорони здоров`я в Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» (далі - КНП ХОР «ОНД») відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 грн.

Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 липня 2020 року скасувати, провадження у адміністративній справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що постанова судді винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права, істотним порушенням норм процесуального права. Висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи.

За обставинами події ОСОБА_1 зазначає, що 16 квітня 2020 року о 0326 год. транспортним засобом «Volkswagen Caravelle», д.н.з. НОМЕР_1 не керував, а перебував на задньому сидінні автомобіля.

На вимогу поліцейських він надав документи та вийшов з автомобіля, поліцейські одразу висунули підозру про перебування його в стані алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд в закладі охорони здоров`я в іншому кінці міста, на що він відмовився пройти такий огляд в запропонованому поліцейськими закладі охорони здоров`я.

Звертає увагу, що він був згоден на проходженні огляду в найближчому закладі охорони здоров`я.

Посилається, що поліцейські вели себе агресивно та зухвало, лаялися нецензурними словами та застосували до нього фізичну силу. На його вимогу припинити свавілля не реагували.

Після складання протоколу про адміністративне правопорушення він був вимушений самостійно їхати до КНП ХОР «ОНД» для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до виписки з медичної картки станом на 0520 год. 16 квітня 2020 року ознак алкогольного і наркотичного сп`яніння у нього не виявлено. Відповідно, він не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Також, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що його не відсторонили від керування транспортним засобом, що у сукупності з іншими доказами свідчить про неправомірність дій поліцейських, щодо оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Вважає, що письмові пояснення свідків не можуть бути використані у якості доказу, оскільки вони є ідентичними за змістом, не містять точного часу їх надання та в них не вказано ознаки алкогольного сп`яніння.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що під час винесення оскаржуваної постанови він присутнім не був, копію постанови отримав 18 вересня 2020 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду в призначене судове засідання 02 грудня 2020 року ОСОБА_1 не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки апеляційний суд не повідомив.

З врахуванням викладеного та виходячи з положень статей 268, 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у його відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

У розумінні вимог статті 266 КУпАП, пункту 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція 2), передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Судовим розглядом встановлено, що 16 квітня 2020 року о 0326 год. в м. Харкові по вул. Мар`їнська, 2-Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Caravelle», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД».

Внаслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 272727 від 16 квітня 2020 року за невиконання ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, крім протоколу, також підтверджується:

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які були залучені поліцейськими в якості свідків та зазначили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я (а.с. 6-7);

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, рух транспортного засобу «Volkswagen Caravelle», д.н.з. НОМЕР_1 по території автозаправки. Встановивши особу водія, залучивши свідків, поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу або в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 поводиться зухвалу, лається, плюється, ображає поліцейських, вимагає у поліцейських викликати на місце події начальника відділу поліції, погрожує поліцейським відповідальністю за складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, намагається тиснути на свідків, ображаючи останніх, намагається покинути місце події. У зв`язку з такими зухвалими діями та невиконання ОСОБА_1 вимоги поліцейських припинити протиправні дії, до нього застосовано кайданки. На повторну пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відповідає, що вживав алкогольні напої та не буде проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння за відсутності адвоката (а.с. 5);

- даними про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, яке здійснено в порядку, передбаченому статтею 2652, частиною 1 статті 266 КУпАП. Згідно з розпискою ОСОБА_4 , останній забрав транспортний засіб «Volkswagen Caravelle», д.н.з. НОМЕР_1 , що відповідає частини 2 статті 2652 КУпАП (а.с. 9).

Частиною 3 статті 256 КУпАП встановлено, що у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Зазначені положення закону кореспондуються з положеннями пункту 2 розділу ІІ Інструкції 2.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, письмових пояснень не надав, протокол про адміністративне правопорушення не підписав, копію протоколу отримувати відмовився, про що поліцейським в протоколі зроблено відповідні записи.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, Інструкції, Інструкції 2, поліцейськими дотримано.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Дослідивши зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом не знаходять свого обґрунтованого підтвердження, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

При цьому, апеляційний суд враховує, що на відеозаписі події зафіксований товариш ОСОБА_1 , який повідомив поліцейським, що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги щодо не зазначення в протоколі про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я є безпідставними з огляду на таке.

Частиною 3 статті 266 КУпАП встановлено, що перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Разом з цим, пунктом 1 розділу Інструкції встановлено, що перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Наказом начальника управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації від 13 лютого 2017 року № 47 затверджено Перелік закладів охорони здоров`я яким надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до зазначеного переліку таким закладом охорони здоров`я є Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер».

Доводи апеляційної скарги щодо агресивної поведінки поліцейських відносно ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки повністю спростовуються вищеописаним відеозаписом події, який міститься в матеріалах справи.

Крім того, апеляційний суд не приймає до уваги виписку із медичної картки амбулаторного хворого № 217 від 16 квітня 2020 року в якій вказано, що у ОСОБА_1 ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння не виявлено, оскільки відповідно до вимог статті 266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами такого огляду проводиться виключно в присутності поліцейського, а проведення огляду водія з порушенням вимог статті 266 КУпАП вважається недійсним.

Крім того, зазначена виписка не є висновком щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння відповідно до додатку 4 до пункту 16 розділу ІІІ Інструкції.

Доводи апеляційної скарги щодо невідсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом після складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

З матеріалів справи вбачається, що на місце події прибув батько ОСОБА_1 ОСОБА_4 , який забрав транспортний засіб, про що надав поліцейським відповідну розписку.

Доводи апеляційної скарги про те, що письмові пояснення свідків не можуть бути використані у якості доказу, оскільки є ідентичними за змістом, не містять точного часу їх надання та в них не вказано ознаки алкогольного сп`яніння, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вони не спростовують висновків судді про невиконання ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що свідки залучаються поліцейським під час огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також у разі відмови водія від проходження такого огляду.

Законом та нормативно-правовими актами не покладено обов`язку на свідків вказувати ознаки алкогольного сп`яніння які мав водій під час його відмови від проходження запропонованого поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 272727 від 16 квітня 2020 року обставини події у тому числі свідки відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксовані на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських, і їх письмові пояснення, які наявні в матеріалах справи, узгоджуються з фактичними обставинами справи.

З огляду на викладене, підстав вважати пояснення свідків неналежними доказами у апеляційного суду відсутні.

Враховуючи вищевикладене, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, та підстав для скасування постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 липня 2020 року не вбачає.

Керуючись статтями 1, 7, 9, 10, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266, 268, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна