33/804/403/20
266/1933/20

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року м. Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду в м. Маріуполі Гєрцик Р.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Маркелова В.С. на постанову судді Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 червня 2020 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого капітаном т/х «Senata», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Приморського районного суду м.Маріуполя від 22 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, а саме 101 613 грн. 80 коп. з конфіскацією товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил.

20 липня 2020 року захисник Маркелов В.С. подав апеляційну скаргу разом з клопотанням від ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду. В клопотанні останній зазначає, що в день ухвалення постанови ані він, ані його захисник в судовому засіданні присутніми не були, а тому не мали можливості заслухати її повний текст, отримати копію та, як наслідок, своєчасно подати апеляційну скаргу. Звертає увагу, що копію оскаржуваної постанови судді було отримано 26 червня 2020 року.

Перевіривши матеріали справи, обставини, на які посилався апелянт, вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не підлягає задоволенню за таких підстав.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 20 грудня 2017 року № 2-р/2017 принцип правової визначеності вимагає чіткості, зрозумілості й однозначних правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, принцип правової визначеності передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як встановлено з матеріалів справи, дане клопотання вже було предметом розгляду в Донецькому апеляційному суді, постановою судді від 13 липня 2020 року в поновленні строку на апеляційне оскарження зазначеної постанови місцевого суду було відмовлено. Незважаючи на це, ОСОБА_1 повторно звертається до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Проте в клопотанні не зазначає будь-яких нових поважних обставин, які б могли йому перешкодити подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.

Більш того, апеляційний суд звертає увагу на те, що, як встановлено з матеріалів справи, постанова судді місцевого суду була винесена 22 червня 2020 року. В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Маркелов В.С. присутні не були. Проте від останнього надійшло клопотання до суду про розгляд даної справи про адміністративне правопорушення без їх участі. В матеріалах справи міститься розписка про отримання захисником копії оскаржуваної постанови 26 червня 2020 року, про що зазначає й сам ОСОБА_1 в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Таким чином копія постанови отримана в межах строку на апеляційне оскарження, а тому, враховуючи, що у ОСОБА_1 був захисник, який є фахівцем в галузі права та мав змогу у будь-який зручний для нього спосіб подати апеляційну скаргу у визначений законом строк, до спливу якого залишалося фактично шість днів, в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Маріуполя від 22 червня 2020 року, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, а саме 101 613 грн. 80 коп. з конфіскацією товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил.

Апеляційну скаргу захисника Маркелова В.С., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , повернути особі, яка її подала разом з доданими до неї матеріалами.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати з розгляду

кримінальних справ та справ

про адміністративні правопорушення

Донецького апеляційного суду Р.В. Гєрцик