КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
м. Київ, вул. Солом`янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 21.04.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 21.04.2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200, 00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 05.03.2020 року о 10 год. 15 хв., керував транспортним засобом «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_1 по пр. Бажана в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей звужені і не реагують на світло, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що приймаючи рішення по справі, суд з недостатньою повнотою з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема вказує, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду, встановленого Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції". Так, працівники поліції зупинили керований ним транспортний засіб безпідставно, поводили себе упереджено, в результаті чого у них виник конфлікт, а тому він мав підстави не довіряти їм. При цьому, він перебував у тверезому стані, ознак сп`яніння не мав. Також вказує на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень свідків процесуальним нормам.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційного суду надав пояснення, що відповідають змісту апеляційної скарги, та просив її задовольнити з наведених в ній підстав, зауваживши, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, оскільки поліцейські зловживали наданими їм повноваженнями та поводили себе упереджено.

Проте, як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 251960 від 05.03.2020 року ОСОБА_1 05.03.2020 року о 10 год. 15 хв., керував транспортним засобом «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_1 по пр. Бажана в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей звужені і не реагують на світло, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Також із змісту даного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 ознайомився з протоколом, підписав його, про бажання пройти огляд на стан сп`яніння не заявляв.

У письмових поясненнях свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

З наявного в матеріалах справи відеозапису нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що працівниками поліції у присутності свідків ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку із виявленням у нього ознак такого сп`яніння, на що останній відмовився.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують пояснення ОСОБА_1 та доводять порушення ним вимог п.2.5 ПДР України, а отже і вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не надав.

Протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 251960 від 05.03.2020 року відповідає положенням ст. 256 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Крім того, апеляційний суд критично ставиться до тверджень ОСОБА_1 щодо відсутності у нього ознак наркотичного сп`яніння на момент зупинки транспортного засобу, оскільки матеріали справи не містять таких даних, а тому дана обставина залишилась недоведеною, та не звільняє його від обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі на вмотивовану вимогу працівника поліції.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння незалежно від факту перебування особи у такому стані.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення є необґрунтованими.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для скасування постанови та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 21.04.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200, 00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя