Справа № 344/3017/20
Провадження № 33/4808/260/20
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Маланюка О.Я., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_1 , на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 15 травня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,-

визнаний винуватим за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення:

- за ст. 124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн;

- за ст. 122-4 КУпАП - у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн.

На підставі ст. 36 КУпАП, визначено ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 , 19.02.2020 року, о 14 год. 29 хв., в м.Івано-Франківську, по вул.Вовчинецька, 25, керуючи автобусом Богдан А-701.32, д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3«б», п.13.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 , 19.02.2020 року, о 14 год. 29 хв., в м.Івано-Франківську по вул. Вовчинецька, 25, керуючи автобусом Богдан А-701.32, д.н.з. НОМЕР_1 , залишив місце вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), до якої він причетний, чим порушив вимоги п.2.10«а» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.122-4 КУпАП.

У своїй АС ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, а висновки зроблені суддею, не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Просить постанову судді Івано-Франківського міського суду від 15 травня 2020 року щодо нього скасувати, закривши провадження за відсутності в його діях події та складу адміністративних правопорушень.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції потерпілому ОСОБА_2 було роз`яснено його права, передбачені ст. 269 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав подану АС, свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень заперечив та пояснив, що у вказаний в протоколах даті та час, дійсно керував автобусом марки «Богдан», здійснюючи перевезення пасажирів, рухався встановленим маршрутом по вул. Вовчинецька в м. Івано-Франківську. Рухаючись по вказаній вулиці бачив, що з правої сторони був припаркований автомобіль марки «Субару» в порушенні вимог ПДР, а саме п.п. 15.9, 15.8 (стоянка заборонена) і зупинка в межах дії вказаного знаку. Об`їжджав вказаний автомобіль, однак сам момент зіткнення не бачив і не відчув, так, як автобус є великогабаритний, і після чого поїхав далі по маршруту. В подальшому того ж дня був зупинений працівниками патрульної поліції в с. Черніїв, де там йому повідомили, що він вчинив ДТП і залишив його місце. Після чого повернувся на місце ДТП, і там за даним фактом щодо нього складали адмінматеріали. Вважає винуватцем у вказаній ДТП саме водія ОСОБА_2 , оскільки він припаркував свій автомобіль в порушенні ПДР, тобто у забороненому місці.

В засіданні апеляційного суду потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що у вказаний в протоколі даті та час, він, керуючи своїм транспортним засобом, марки « Субару» дійсно рухався із СТО по вул. Вовчинецька в сторону вул. Г. Хоткевича. В той час в його автомобілі працював несправно двигун, і тому він був змушений зробити аварійну зупинку із лівої сторони вказаної вулиці, оскільки з правої сторони місця для зупинки вже не було. Потім зателефонував знайомому, щоб той відтягнув його автомобіль додому. Сидівши у своєму автомобілі, і в той час почув удар у його транспортний засіб, та побачив, що маршрутний автобус №47, який проїжджав повз нього, зачепив його автомобіль, однак не зупинився, та поїхав далі. У зв`язку з цим він зателефонував у патрульну поліцію та повідомив про даний факт. На місці пригоди він показував відео з відеореєстратора його автомобіля працівникам поліції та представнику КП «Електроавтотранс». За зупинку ним в забороненому місці був оштрафований працівниками поліції, на даний час штраф сплатив.

В засіданні апеляційного суду свідок інспектор поліції ОСОБА_3 пояснила, що дійсно 19.02.2020 року на її службовий планшет поступило повідомлення, про те, що по вул. Вовчинецькій трапилась ДТП між автомобілем та маршрутним автобусом і останній із учасників залишив місце пригоди. Вказаний транспортний засіб марки «Богдан» був зупинений в с. Черніїв. Вказаному водію було повідомлено, про те, що він вчинив ДТП та залишив його місце, на що водій ОСОБА_4 повідомив їм, що через великі габарити його автобуса ніякого удару не відчув. Після цього, вказаному водієві було запропоновано проїхати на місце ДТП. На місці пригоди ними було складено схему місця ДТП, відібрано в учасників письмові пояснення та складено протоколи про адмінправопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення ДТП та за залишення його місця. Окрім цього, на другого учасника було складено постанову за порушення ПДР, а саме за зупинку в забороненому місці, з якою останній повністю був згідний. Також зазначила, що на місці пригоди було переглянуто відео з відеореєстратора автомобіля потерпілого з участю представника КП «Електроавтотранс», який погодився з план-схемою місця ДТП та визнав провину водія автобуса

08.07.2020 року в засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Маланюк О.Я. та потерпілий ОСОБА_2 не з`явились, хоча про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені. Клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Маланюка О.Я., які підтримали доводи АС, просять постанову скасувати, а провадження у справі закрити; пояснення потерпілого ОСОБА_2 який заперечив доводи АС, просив постанову судді першої інстанції залишити без зміни; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши свідка та потерпілого, приходжу до висновку, що АС, слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до приписів ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції в повній мірі дотримався.

Не зважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП, його винуватість доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2020 року серії ДПР № 315541, з якого вбачається, що він 19.02.2020 року, о 14 год. 29 хв., в м.Івано-Франківську по вул.Вовчинецька, 25, керуючи автобусом Богдан А-701.32, д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. (т.1 а.с.1); протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР № 315542 від 19.02.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 19.02.2020 року, о 14 год. 29 хв., в м.Івано-Франківську по вул.Вовчинецька, 25, керуючи автобусом Богдан А-701.32, д.н.з. НОМЕР_1 , залишив місце вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, чим порушив вимоги п.2.10«а» (т.2 а.с.1); схемою наслідків ДТП (т.1а.с.2); письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , які він надав після ДТП (т.1 а.с.3,т.2 а.с.3); письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 (т.1а.с.4,т.2а.с.2); поясненнями під час апеляційного розгляду потерпілого ОСОБА_2 та свідка інспектора поліції Міщанин О.М., які підтвердили, що саме з вини ОСОБА_1 трапилась дана ДТП.

Вищенаведені письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 , а також показання працівника поліції ОСОБА_3 , та потерпілого ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду, апеляційний суд визнає їх достовірними доказами і такими, що повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи іншими доказами.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 зі схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 19.02.2020 року та з протоколами про адмінправопорушення був ознайомлений, дані про пошкодження транспортних засобів підтвердив, претензій щодо складеної схеми ДТП не пред`явив, про що засвідчив своїм підписом.

Відповідно п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Окрім цього, згідно п. 2.3б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі

Відповідно до п. 2.10 А ПДР у разі причетності до ДТП водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно п. 13.1 ПДР, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Апеляційний суд зазначає, що під час вибору безпечного інтервалу руху водій ОСОБА_1 зобов`язаний був врахувати швидкість руху, траєкторію руху транспортних засобів та інших учасників дорожнього руху, тип транспортного засобу, особливості вантажу, який він перевозить, тощо.

Зібрані докази, як в суді першої інстанції, так і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, дають підстави вважати, що ОСОБА_1 дійсно керував авторбусом при цьому порушив п.п. 13.1, 2.3Б, 2.10 А ПДР, внаслідок якого вчинив ДТП, після якої залишив її місце.

Пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Маланюка О.Я. про невинуватість в даній ДТП, суд визнає недостовірними, необ`єктивними, оскільки вони повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, та спрямовані на уникнення його відповідальності за вчинене.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП повністю доведена поза всяким розумним сумнівом.

Щодо доводів АС ОСОБА_1 про те, що суд безпідставно розглянув справу без його участі, є необґрунтованим, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 13.05.2020 року подав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із реалізацією ним права на правову допомогу та необхідністю залучення захисника. Попереднє судове засідання, що було призначено на 04.05.2020 року, судом також було відкладено за аналогічним клопотанням ОСОБА_1 , однак до того часу, жодних доказів про укладення договору про надання правової допомоги із будь-яким адвокатом або іншою особою, ним суду не надано. Хоча, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення 19.02.2020 року ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП, в тому числі, право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, про що свідчить його особистий підпис у протоколі. Із цього часу ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи у Івано-Франківському міському суді та мав достатньо часу реалізувати своє право на захист.

За таких обставин, АС ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Івано-Франківського міського суду від 15 травня 2020 року щодо нього без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк