Справа № 362/7278/19
Провадження № 3/362/149/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2020 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Л.М.Кравченко, розглянувши в м. Василькові Київської облласті адміністративний матеріал, що надійшов від БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП, про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заставна, Дунаєвецького району, Хмельницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , непрацюючого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

29.11.2019 р. близько 00-40 год., по вул. Декабристів, в м. Василькові, Київської області, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, тест на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою алкотестера Drager 6810 проба позитивна 1,87 %.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні, призначеному на 26.12.2019 р., ОСОБА_1 свою вину визнав, однак в подальшому подав заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з участю його представника в іншому судовому засіданні.

В наступне судове засідання, призначене на 15.01.2020 р., ОСОБА_1 знову не з`явився, від його представника надійшла заява про відкладення вказаного судового засідання у зв`язку з хворобою ОСОБА_1 .

В наступне судове засідання, призначене на 28.01.2020 р., ОСОБА_1 та його представник знову не з`явились, ОСОБА_1 подав заяву про відкладення вказаного судового засідання у зв`язку з зайнятістю його представника в іншому судовому засіданні.

Під час судового засідання 28.01.2020 р. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КуПАП, не визнав.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Заліський Б.С. просив закрити справу за відсутності складу адміністративного правопорушення, просив визнати недопустимим докази у справі, а саме протокол про адміністративне правопорушення, оскільки в ньому не співпадає місце і час складення протоколу. ОСОБА_1 не зрозуміло суть правопорушення, оскільки є різниця в датах правопорушення в протоколі про адмінправопорушення і датах в показах свідків. Крім того, подав клопотання про направлення вказаного матеріалу на доопрацювання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2,9 а ПДР України Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 251 КУпАП зазначає, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначає представник ОСОБА_1 , і що стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №508273 від 29.11.2019 р., в протоколі про адміністративне правопорушення допущено описку в даті вчинення правопорушення, а саме зазначено 26.11.2019 р.

Разом з тим, самим ОСОБА_1 під час судового розгляду не заперечувався факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, саме 29.11.2019 р. і матеріали справи містять достатньо відомостей, які встановлюють час вчинення вказаного правопорушення, а саме: тестування на алкоголь до вказаного протоколу містить дату 29.11.2019 р., покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 датовані 29.01.2019 р., відеодиск з записом даного правопорушення датований 29.11.2019 р.

Таким чином, не зважаючи на допущену інспектором помилку в протоколі, судом під час судового розгляду було встановлено, що вказане правопорушення було вчинене саме 29.11.2019 р., зазначений факт не заперечується самим ОСОБА_1 і стверджується зібраними у справі матеріалами.

Судом не задовольняється клопотання про направлення вказаного адміністративного матеріалу на до оформлення як таке, що спрямоване на затягування строку розгляду справи та сприятиме уникненню ОСОБА_1 відповідальності за вчинене ним правопорушення.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, стверджується матеріалами справи: тестуванням до алкотестеру від 29.11.2019 р., поясненнями свідків від 29.11.2019 р., відеозаписом від 29.11.2019 р., з якого вбачається факт зупинки ОСОБА_1 , його освідування та встановлення факту перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

При цьому судом враховується зміст рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

З огляду на вищевикладене, з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, враховуючи тяжкість вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне піддати останнього адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його вік, ступінь його вини, відношення до вчиненого, а також з метою його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає, що відносно нього необхідно застосовувати стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283-284, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420 (чотириста двадцять) рн. 40 (сорок) коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її постановлення.

Строк звернення до виконання 3 місяці з дня винесення постанови.

Суддя Л.М.Кравченко