Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 680/740/20
Провадження № 3/670/282/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Потапов О.О.,

з участю секретаря Кушнір О.В.,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Наталюка Н.В.,

потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , не працює

за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 01.09.2020 року о 12.40 год. в с. Куражин Новоушицького району Хмельницької області по вул. Центральна, керуючи автомобілем ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 при виконанні маневру розвороту не переконався, що це буде безпечно та допустив зіткнення з мотоблоком «Зубр», який рухався в попутному напрямку, вчинив ДТП, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. В подальшому ОСОБА_1 залишив місце дотожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3б, 10.1, 2.10а ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 не визнав себе винним, повідомив, що він об`їжджав мотоблок, водій якого злякався та повернув в його сторону кермо, тому відбулось зіткнення мотоблока з автомобілем. Він намагався добровільно врегулювати відносини, але дружина потерпілого та сам потерпілий не бажали цього. Зазначив, що люди з мотоблоку попадали при зіткненні. Його автомобіль отримав пошкодження дверей пасажирських з правої сторони по ходу руху авто. Записи в протоколах про правопорушенння він написав під диктовку поліцейського.

Захисник наголосив на відсутності в діях підзахисного події та складу інкримінованих йому правопорушень, оскільки не допитувався поліцейський у судовому засіданні та свідки, пояснення осіб в матеріалах справи неможна вважати допустимим доказами. Окрім того, схема ДТП не відображає подію ДПТ, оскільки в ній неправильно виконані заміри. Обвинувачення викладено нечітко.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Заслухавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши представлені докази, суд вважає доведеним вину ОСОБА_1 в тому, що він 01.09.2020 року о 12.40 год. в с. Куражин Новоушицького району Хмельницької області по вул. Центральна, керуючи автомобілем ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 при виконанні маневру розвороту не переконався, що це буде безпечно та допустив зіткнення з мотоблоком «Зубр», який рухався в попутному напрямку, вчинив ДТП, а автомобілі отримали незначні механічні пошкодження. В подальшому ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Пунктом 2.3б ПДР України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.1 ПДР України визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Також пунктом 2.10а ПДР України визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди .

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, -

Згідно положень ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Винність ОСОБА_1 у вчинені зазначених правопорушень підтверджується дослідженими доказами:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 239108, серії ДПР18 № 239107 від 03.09.2020 року, в яких він особисто повідомляє, що залишив місце пригоди так як налякався та пише що 01.09.2020 року виконуючи маневр розвороту, не переконався, що це буде безпечно та здійснив зіткнення з мотоблоком. Вину визнає. Посилання його на те, що він писав під диктовку поліцейського спростовується його підписом у вказаних протоколах про те, що йому роз`яснено приписи ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, які гарантують цій особі право мовчати. Таким правом він не скористався. Суд надав можливість йому допитати поліцейського, проте в останнє судове засідання обвинувачений взагалі не з`явився, будучи належно повідомленим і право своє не реалізував, виклик поліцейського не забезпечив до суду, тому суд обмежився представленими йому сторонами доказами;

- рапортом поліцейського від 01.09.2020 року про вказану подію на вул. Центральна с. Куражин, де відбулось зіткнення автомобіля ВАЗ21043 д.н.з. НОМЕР_1 з мотоблоком «Зубр» і водій автомобіля зник з місця події. В рапорті також відображено, що потерпілим у справі є дитина;

- поясненнями ОСОБА_3 в матеріалах справи, де він констатує, що від магазину ОСОБА_1 від`їхав автомобілем та вирішив розвернутись, а розвертаючись в`їхав в мотоблок. Після зіткнення цей свідок покинув авто і пішов додому, в машині було чути запах алкоголю;

- поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , в матеріалах справи, кожен окремо повідомляє, що їхали вони мотоблоком в який в`їхав автомобілем ОСОБА_1 , той перебував у стані сп`яніння;

- схемою місця ДТП на якій зображено місце зіткнення транспортних засобів та мотоблок із якої слідує, що ширина дороги була достатньою для об`їзду мотоблока автомобілем;

- фотографіями автомобіля порушника. Останній повідомив суду, що на його авто є пошкодження Автомобіль їх отримав від зіткнення з мотоблоком;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , який проведено на третій день з результатом тесту Драгер 0 проміле.

Зазначені вище пояснення очевидців суд, в силу ст. 251 КУпАП, вважає належними та допустимими, оскільки ця стаття передбачає, що доказами у справі можуть бути і пояснення особи, про це ж зазначає і стаття 214 КПК України щодо кримінальних проступків, тому суд бере джо уваги зазначені пояснення. З них слідує, що ОСОБА_7 їхав автомобілем та вирішив розвернутись, а розвертаючись в`їхав в мотоблок.

Щодо схеми ДТП суд погоджується із невірними замірами ширини дороги, але із фото представленого сторонами і їх пояснень, слідує, що дорга в тому місці широка і достатня для того, щоб роз`їхатись цим транспортним засобам, виходячи із їх габаритів.

Зазначеними вище доказами доведено скоєння ДТП ОСОБА_1 , та залишення ним місця ДТП. Він не заперечував факт ДТП та залишення місця події ДТП, говорячи лише про свою невинуватість, що передбачає відповідальність за ст. ст. 122-4,124 КУпАП .

Про допущені порушення повідомляє суду потерпілий ОСОБА_2 , який керував мотоблоком, рухаючись прямо. Його мотоблок несподівано обігнав автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Він в`їхав в мотоблок. Від удару випала дитина та сильно налякались люди, що сиділи в причепі. Обвинувачений не відшкодував йому шкоду і не пропонував примиритись. Ширина дороги в місці зіткнення більше 6 метрів, перешкод для об`їзду мотоблока водію ОСОБА_8 не було. Водій з місця події поїхав, оскільки був у стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи представлені докази, суд приходить до переконання про достатність доказів без виклику працівника поліції, які підтверджують вину ОСОБА_1 , який 01.09.2020 року о 12.40 год. в с. Куражин Новоушицького району Хмельницької області по вул. Центральній, керуючи автомобілем ВАЗ - 21043 д.н.з. НОМЕР_1 при виконанні маневру розвороту не переконався, що це буде безпечно та допустив зіткнення з мотоблоком «Зубр», який рухався в попутному напрямку. Вчинив ДТП. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. В подальшому ОСОБА_7 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний.

Версія захисника про недостатність доказів вини ОСОБА_1 , виходячи із аналізу всіх зібраних матеріалів не знайшла свого підтвердження.

Свідок ОСОБА_3 констатує про запах алкоголю в автомобілі порушника, свідки та потерпілий стверджують про його сп`яніння. Вказані обставини приймаються судом, як належні та допустимі докази, проте в вину йому ставляться, оскільки в протоколах про адміністративне правопорушення відсутнє таке обвинувачення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 251 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, суд вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені ним, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника не добуто.

Обтяжуючими відповідальність обставинами суд визнає повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. Однорідне правопорушення, це порушення правил дорожнього руху. Обвинуваченого притягнуто за порушення ПДРУ за ст. 130 КУпАП і зі слів захисника позбавлено права керування транспортними засобами, тобто він повторно вчинив порушення ПДР України, тому суд визнає вказану обставину як обтяжуючу його покарання (а.с. 22-23).

На момент розгляду цієї справи ОСОБА_1 притягнуто за ст.. 130 КУпАП до відповідальності Новоушицьким судом і постанова суду набула чинності, він позбавлений прав керування, тому позбавити повторно його того чого він вже позбавлений неможливо.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 вчинив два правопорушення від яких постраждало декілька осіб, в тому числі неповнолітня дитина, яка отримала травму руки (а.с.7), а адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту.

Більш м`яка міра покарання не дасть можливість обвинуваченому визнати обсяг страждань заподіяних потерпілому та іншим особам джерелом підвищеної небезпеки, яким являється автомобіль. Обвинувачений не визнає свою вину та не визнає очевидних фактів, а саме наслідки своїх дій, пов`язані з страхом і стражданням декількох осіб від ДТП, в тому числі, і дитини.

Суд також враховує, що вказаний водій допускав правопорушення оговорені ст. 122-2, 130, 124 , 122-4, КУпАП в 2019 році, що характеризує його як злісного порушника ПДР України (а.с.23).

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що визначено ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 23, 33, 36, 40-1, 122-4, 124, 283 - 285 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 та статтею 124 КУпАП і піддати стягненню у виді адміністративного арешту строком 12 (дванадцять) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд.

Суддя О.О. Потапов