Справа №461/7931/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Романюк В.Ф., за участю представника особи, відносно якої складено протокол адвоката Мудрака Р.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №199349 від 14.09.2020 року, 14.09.2020 року близько 14 год. 40 хв. у м. Львові по вул. Зелена, 77, водій ОСОБА_1 перевозив пасажирів у міському сполученні за маршрутом №15 «Приміський вокзал вул. Медової Печери» у кількості 32 осіб, що перевищує 50% від кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою т/з (БАЗ АО79, д.н.з. НОМЕР_1 21 сидяче місце), чим порушив п.14 п.п.10 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що він є працівником ПАТ «Львівське АТП-14630», це є його єдиним місцем праці, керував автобусом, виконуючи свої трудові обов`язки водія, здійснюючи рейс за регулярним міським маршрутом. Разом з тим, його обов`язки чітко визначені п.147 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою КМУ від 18.02.1997 р. №176 і в них не входить контроль кількості пасажирів, відповідно, цей контроль мало б організувати ПАТ «Львівське АТП 14630», як суб`єкт, який організовує та надає послуги перевезення пасажирів, або держава, як суб`єкт, який встановлює правопорядок. Крім того, чинне законодавство не передбачає жодного ефективного правового інструментарію для можливості забезпечення водієм дотримання тієї заборони, що передбачена п.п.10 п.14 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 р., адже, хоч він і повідомив пасажирів про існуючі обмеження, але не мав права силовими методами перешкодити особі зайти в салон автобуса. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Представник особи, відносно якої складено протокол адвокат Мудрак Р.Б. в судовому засіданні вину ОСОБА_1 заперечив. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП, порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно підпункту 1 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне

правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , особою, уповноваженою на складання протоколу не було дотримано вимог КУпАП та не зібрано достатніх, належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Зокрема, до протоколу не долучено пояснень свідків, фотокопій тощо.

З огляду на викладене, матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження обставин, зазначених у протоколі.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.44-3 КУпАП, що згідно п.1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі.

Враховуючи вищенаведене, провадження по справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 44-3, 247, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Ф. Романюк