Справа № 344/924/20
Провадження № 33/4808/181/20
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І.
Суддя-доповідач Малєєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2020 року,

в с т а н о в и в :

1. Зміст постанови суду першої інстанції.

1.1. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн 40 коп. судового збору.

1.2. Згідно даних оскаржуваної постанови та протоколу про адмінправопорушення, ОСОБА_1 19.01.2020 о 02 год. 56 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Сагайдачного, 74Д, керував транспортним засобом ВАЗ 2103420, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drаger в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_1 не з`явився. Справу розглянуто за його відсутності.

1.3. Суд першої інстанції дійшов висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що повністю доведено в ході судового розгляду.

2. Доводи апеляційної скарги:

- на час вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення 19.01.2020 його не було в Україні, оскільки з 03.12.2019 і по даний час перебуває в США по місцю постійного проживання, що підтверджується долученою до апеляційної скарги фотокопією відміток про перетин кордону в його закордонному паспорті;

- ані у власності, ані в користуванні ОСОБА_1 автомобіль ВАЗ 2103420, д.н.з. НОМЕР_1 , ніколи не перебував;

- алкогольні напої ОСОБА_1 не вживає, оскільки займається спортом;

- припускає, що невстановлена особа могла скористатись його посвідченням водія, яке він втратив ще в 2019 році під час перебування в Україні, а відтак представитись під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції його ім`ям, представити йог посвідчення водія з метою уникнення відповідальності;

- працівники поліції не належно перевірили достовірність особи при складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

2.1. Щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження.

Апелянт стверджує, що він не отримував повістку про виклик до суду, оскільки перебуває в США. Про оскаржувану постанову щодо себе дізнався лише 15.03.2019 від родичів по телефону, тому просить поновити строк, пропущений з поважних причин.

3. Провадження в апеляційному суді.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, в апеляційній скарзі клопотав про розгляд справи у його відсутності, оскільки перебуває в США.

4. Мотиви апеляційного суду.

4.1. Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження.

З метою забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та права на захист, апеляційний суд вважає за належне поновити останньому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з огляду на те, що апелянт з 03.12.2019 перебуває за кордоном, що підтверджено даними матеріалів адміністративної справи.

4.2. Апеляційну скаргу належить задовольнити з таких мотивів.

По-перше. Матеріали справи викликають розумний сумнів у достовірності інформації, яка міститься в процесуальних документах, складених працівниками поліції.

До відповідальності може бути притягнута особа, яка вчинила правопорушення (ст. 8, 9 КУпАП).

Матеріали справи не містять даних, на підставі якого документа було встановлено поліцейськими особу правопорушника. Жодних згадок. Посвідчення водія поліцейські теж не вилучили, хоч у правопорушника був констатований стан сп`яніння.

Це ставить під сумнів те, що працівники поліції належним чином установили особу правопорушника і забезпечили належне складання процесуальних документів.

Отже, суд першої інстанції не мав у своєму розпорядженні необхідних документарних даних для ідентифікації особи правопорушника і це потягло за собою неправильне вирішення справи.

Справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 , який особисто в судовому засіданні не був і тому встановити його особу безпосередньо можливості не було.

За відсутності в судовому засідання ОСОБА_1 з`ясувати чи він вчинив правопорушення можна тільки зіставивши його фото з документів з відео, яке долучене до справи.

По-друге. Згідно фотокопії паспорта громадянина України для виїзду за кордон, долученої апелянтом, особа щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №311511 від 19.01.2020, ОСОБА_1 станом на 19.01.2020 перебувала за кордоном, про що свідчать відповідні відмітки в закордонному паспорті.

Підстав сумніватися в цій інформації немає, перетин кордонів в таких обставинах не може не фіксуватися і дані вказують, що в час правопорушення ОСОБА_1 перебував на іншому континенті й учинити його не міг.

По-третє. Окрім того, фото апелянта з надісланої ним копії паспорта і фото з відеозапису при їх зіставленні не дозволяють стверджувати, що це одна і та ж особа.

4.3. Тому слід дійти висновку, що за кермом автомобіля за описаних у протоколі і постанові суду обставин була інша особа, а не ОСОБА_1 і склад правопорушення в його діях, відповідно, відсутній.

Інші доводи апеляції для вирішення справи по суті значення не мають.

Апеляційний суд вважає за належне скасувати оскаржувану постанову суду і закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2020 року.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2020 року скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду А.Ю. Малєєв