Провадження № 3/734/1780/20 Справа № 734/3229/20
ПОСТАНОВА

іменем України

25 листопада 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Бузунко О.А.,

при секретарі Галюк Л.В.,

за участі прокурора Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури Бабича О.М.,

у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженки Полтавської області, м. Миргород, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи на час складення протоколу: Деснянська селищна рада Козелецького району Чернігівської області, посада: депутат,

за частиною 1 статті 172-6 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 , будучи депутатом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області, тобто у відповідності до пп. б п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VІІ від 14.10.2014 року є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог ч. 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин подала, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік за формою, що визначається Національним агентством, а саме подала таку декларацію 24 жовтня 2019 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та наголосив на тому, що Рішенням Конституційного Суду України від 27 жовтня 2020 року № 13-р/2020 не скасована адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнала.

В ході судового розгляду, були досліджені наступні документи:

- протокол про адміністративне правопорушення № 272/2020 від 25 вересня 2020 року;

- пояснення ОСОБА_1 ;

- рішення Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області першої сесії сьомого скликання від 23 листопада 2015 року про визнання повноважень депутатів Деснянської селищної ради об`єднаної територіальної громади;

- послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування» ОСОБА_1 .

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Так, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. З цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до рішення першої сесії сьомого скликання Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області від 23 листопада 2015 року ОСОБА_1 було обрано депутатом вказаної сільської ради.

Відповідно пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700- VІІ від 14.10.2014 року суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови, таким чином ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700- VІІ, зокрема з нормами, які регулюють питання заповнення та подання на офіційному веб-сайті НАЗК декларацій (повідомлень) осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, підтверджується фактом подання такої декларації за 2017 рік.

Частиною 1 статті 45 Закону, передбачено, що особи, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію осо уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Таким чином, ОСОБА_1 , була зобов`язана подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік в період до 1 квітня 2019 року.

Опрацюванням відкритих джерел інформації, які містяться в загальному доступі в мережі Інтернет, зокрема на сайті: https://public.nazk.gov.ua, встановлено, що депутат Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік лише 24 жовтня 2019 року о 17 год. 55 хв.

Тобто датою фактичного подання ОСОБА_1 декларації за 2018 рік є 24 жовтня 2019 року.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи депутатом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області, тобто у відповідності до пп. б п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VІІ від 14.10.2014 року є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог ч. 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин подав, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік за формою, що визначається Національним агентством, а саме подала таку декларацію 24 жовтня 2019 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП настає виключно за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім цього, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених цією Конституцією випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до цієї Конституції.

Діяльність Конституційного Суду України ґрунтується на принципах верховенства права, незалежності, колегіальності, гласності, обґрунтованості та обов`язковості ухвалених ним рішень i висновків.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 152 Конституції України Закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 27 жовтня 2020 року № 13-р/2020, у справі за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про запобігання корупції», КК України, п.п. 6, 8 ч. 1 ст. 11, п.п. 1, 2, 6-10 1 , 12, 12 1 ч. 1, ч.ч. 2-5 ст. 12, ч. 2 ст. 13, ч. 2 ст. 13 1, ст. 35, абзаци 2, 3 ч. 1 ст. 47, ст.ст. 48-51, ч.ч. 2, 3 ст 52, ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700 VII зі змінами визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Так, у вказаному Рішенні зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку про неконституційність окремих положень Закону № 1700, що стосуються повноважень Національного агентства з питань запобігання корупції в частині контрольних функцій (контролю) виконавчої влади над судовою гілкою влади, а саме: повноважень та прав Національного агентства з питань запобігання корупції, уповноважених осіб та уповноважених підрозділів з питань запобігання та виявлення корупції, особливостей врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, обліку та оприлюднення декларацій, контролю та перевірки декларацій, встановлення своєчасності подання декларацій, повної перевірки декларацій, моніторингу способу життя суб`єктів декларування, додаткових заходів здійснення фінансового контролю, відповідальності за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.

Зважаючи на вказані обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, так як відповідно до Рішення Конституційного суду України від 27 жовтня 2020 року №13-р/2020 року ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року зі змінами визнана неконституційною та втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 245, 247, 284, 285, ч.1 ст. 172-6 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.А. Бузунко