ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/5532/20 Головуючий в 1 інст. Черткова Н.І.
Провадження №33/807/814/20 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст. 164 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 жовтня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420,40 грн.

Згідно з постановою суду, 26 липня 2020 року о 06 годині 34 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_2 у м. Бердянську, а саме по пр. Східному, 166 А, здійснював перевезення пасажирів без дозвільних документів, а саме: ліцензії на право перевезення пасажирів в режимі таксі, чим порушив ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 164 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, вказану постанову скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та необгрунтованою, адже судом першої інстанції під час розгляду справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а також, висновки суду, викладені у вищевказаній постанові, не відповідають обставинам справи та зібраним доказам.

Також апелянт зазначає, що суб`єктом відповідальності за виявлене правопорушення (провадження господарської діяльності без ліцензії) може (за наявності відповідних законних підстав) бути саме суб`єкт господарювання, який на законних підставах, але без отримання відповідного дозволу, передбаченого ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», здійснював перевезення вантажів, а не фізична особа, яка керувала автомобілем.

Судом не було досліджено, чи має він статус ФОП.

Так, він припинив підприємницьку діяльність 08 липня 2008 року. Ця інформація є відкритою та міститься у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (роздруківка додається).

Отже, не маючи статусу суб`єкта господарювання, він не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Крім того, Бердянському міськрайонному суду Запорізької області не підсудні справи, які стосуються застосування адміністративно-господарських санкцій в сфері господарювання.

Тобто, у Бердянського міськрайонного суду Запорізької області не було права розглядати адміністративний матеріал та притягувати його до адміністративної відповідальності.

Також ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції під час здійснення розгляду справи не враховано відсутність наслідків, спричинених адміністративним правопорушенням, а також ту обставину, що він до адміністративної відповідальності притягається вперше.

Так, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту настання будь-яких суспільно-небезпечних або шкідливих наслідків, які суттєво порушили б права та інтереси інших осіб, або призвели до заподіяння майнової шкоди.

Обставина відсутності суспільно-небезпечних або шкідливих наслідків, а також відсутності заподіяння майнової шкоди свідчить, що адміністративне правопорушення є малозначним, що у відповідності до ст.22 КУпАП може бути підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.

Проте, судом першої інстанції не в повній мірі дотримано вимоги

ст.280 КУпАП в частині вирішення питання, чи підлягає він звільненню від адміністративної відповідальності через малозначність правопорушення.

Крім того, в тексті оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції допустив помилку а саме: вказав на те, що він керував автомобілем ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_3

Проте, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем д.н.з. НОМЕР_4 .

Також в матеріалах справи міститься рапорт інспектора (який було покладено в основу винесеного судового рішення як доказ), який не містить а ні дати його складання, а ні часу вчинення адміністративного правопорушення. Вказаний в рапорті державний номер автомобіля теж не співпадає з державним номером, зазначеним в протоколі.

Тобто, адміністративний матеріал, який був розглянутий Бердянським міськрайонним судом Запорізької області та покладений в основу рішення суду, мав суттєві розбіжності. Зокрема, з документів не вбачається того, на якому саме автомобілі він нібито здійснював перевезення пасажирів, адже кожен з документів (протокол, рапорт, пояснення) місять різні д.н.з. автомобіля.

Більш того, до загальних ознак господарської діяльності закон відносить не тільки факт надання послуг за винагороду, а й систематичність таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Однак, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього не зібрано доказів, які б доводили наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, а саме: здійснення ним господарської діяльності, зокрема з надання послуг з перевезення пасажирів на таксі, які б носили систематичний характер з метою одержання прибутку, а також інші докази у відповідності до ст. 251 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків порушення, не додані пояснення пасажирів, яким начебто він надавав послуги з перевезення, тощо.

Також, протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи, додані до нього, не містять даних про те, що він здійснював саме господарську діяльність в розумінні вимог ч.1 ст.3, ст.42 Господарського кодексу України, за ознакою систематичності (три і більще разів на рік), не містять відомостей про вилучення грошових коштів, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Крім того, судом не встановлено, кому саме належить автомобіль, за допомогою якого він начебто здійснював перевезення пасажирів.

Пояснення, які містяться в матеріалах справи, ним не написані власноруч, а написані інспектором СРПП Бердянського ВП ГУНП Запорізькій області та не відповідають дійсності.

Інші належні та допустимі докази на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки останній у розгляді справи участі не брав, копію постанови суду отримав 22 жовтня 2020 року та 02 листопада 2020 року подав апеляційну скаргу, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не вбачається. Більш того, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), доводи апелянта про істотне порушення вимог законодавства про адміністративні правопорушення та безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності підлягають перевірці, що можливо лише при апеляційному розгляді.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, в своїй апеляційній скарзі просить розглянути скаргу без його участі за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку суду апеляційної інстанції, вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався при розгляді даної справи, з огляду на таке.

Частиною першою статті 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди),

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки підприємницької, або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом; без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії; або без одержання документу дозвільного характеру.

Згідно з матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №281159 від 26 липня 2020 року за ч.1 ст.164 КУпАП, в якому зазначено, що 26 липня 2020 року о 06 годині 34 хвилин він керував автомобілем ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_2 у м. Бердянську, а саме по пр.Східному, 166 А, здійснював перевезення пасажирів без дозвільних документів, а саме: ліцензії на право перевезення пасажирів в режимі таксі, чим порушив ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке, передбачене ст. 164 КУпАП.

До вказаного протоколу додано: рапорт інспектора СРПП №4 Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області Пастернака С.А., з якого вбачається, що 26 липня 2020 року в ході несення служби разом із капітаном поліції Моргуном Ю.В. по проспекту Пролетарському, біля ТЦ «Амстор» було виявлено, що гр-н ОСОБА_1 , який керував автомобілем ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_2 та здійснював перевезення пасажирів у режимі таксі без дозвільних документів, чим порушив ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»; письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно з якими, він приблизно одного року працює в таксі «МІГ» на власному автомобілі ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_5 . Так, 26 липня 2020 року о 06-40 годині останній отримав виклик на вул. Волгоградській. Приїхав на адрес в машину сіла жінка та сказала, що її необхідно відвести на вул. Руднева, 19-А. Він повідомив, що це буде коштувати 38,00 грн, так як ця ціна відбилась у додатку «Мобіл таксі». Після чого, рухаючись біля ТЦ «Амстор», його зупинили працівники поліції.

Отже, з протоколу про адміністративне правопорушення та з доданих до нього матеріалів не вбачається, що діяльність ОСОБА_1 по перевезенню пасажирів носила систематичний характер (що, в свою чергу, є однією з ознак господарської діяльності), а також доказів того, що ОСОБА_1 дійсно є суб`єктом господарювання.

Одноразове платне перевезення пасажирів не може розцінюватись як здійснення господарської діяльності у розумінні чинного законодавства, зокрема положень ст.42 Господарського кодексу України, відповідно і ст.164 КУпАП.

Письмові пояснення ОСОБА_1 , що додані до протоколу, не можуть вважатися достатнім доказом вини останнього, з огляду і на те, що обставини, викладені в цих поясненнях, про те, що ОСОБА_1 близько року працює у службі таксі фірми «Міг», не перевірені належним чином.

Відомості щодо номеру автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, суперечливі і ці суперечності не усунуті, кому належить вказаний автомобіль, невідомо.

Пасажири, яких, згідно протоколом про адміністративне правопорушення, перевозив ОСОБА_1 на автомобілі, при оформленні адміністративного матеріалу не опитані.

На викладене суд першої інстанції при розгляді справи уваги не звернув, всі обставини, що мають істотне значення для правильного розгляду справи не з`ясував та без наявності достатніх доказів дійшов передчасного висновку про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою та підлягає безумовному скасуванню, а провадження в справі відносно ОСОБА_1 - закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що дана справа не підвідомча суду першої інстанції, який розглядав справу, суд апеляційної інстанції вважає помилковими, такими, що суперечать положенням ст.221 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 жовтня 2020 року стосовно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.164 КУпАП, скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 310/5532/20