3/758/7550/20 Категорія 307
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Будзан Л. Д., розглянувши матеріали, що надійшли з Подільського УП ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 08.12.2020 року серії ВАБ №371553, 12 листопада 2020 року об 04 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 вчинив сварку з дружиною ОСОБА_2 , кидався в бійку, кричав, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав та пояснив, що у них з дружиною виникла побутова сварка, психологічного насильства він не вчиняв, чому дружина викликала працівників поліції йому не відомо.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, працівники поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення долучили лише протокол про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_1 та рапорт працівника поліції, в якому зафіксовано звернення ОСОБА_2 в органи поліції щодо вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства.

Крім цього, працівниками поліції не відібрано пояснень від потерпілої з приводу вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, у розумінні ст.251 КУпАП, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру в матеріалах справи - немає.

Таким чином, матеріалами справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не підтверджується наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП. При цьому судом враховуються положення ст.62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому вважає, що провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності щодо нього слід закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Л.Д. Будзан