Номер провадження: 33/813/1208/20
Головуючий у першій інстанції Попревич В. М.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2020 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду Котелевський Р.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника Глазиріна О.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.09.2020 року, -

встановив:

Оскаржуваною постановою судді Приморського районного суду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 , 26.06.2020 року, приблизно о 13 год. 30 хв., керував транспортним засобом, автомобілем марки «Toyota Avensis», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , за адресою: вул. Транспортна, 7, що у Приморському районі в м. Одесі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді районного суду захисник Глазирін О.А. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Захисник зазначає, що суддею районного суду були неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи та дана невірна оцінка доказам, які були дослідженні в судовому засіданні. Захисник стверджує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проведення медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, декілька раз продував алкотестер, але це у нього не вийшло, в зв`язку із вадами дихальних шляхів, що підтверджується медичною документацією, яка додана до апеляційної скарги.

В судове засідання апеляційного суду, призначене на 11.11.2020 року ОСОБА_1 та його захисник Глазирін О.А., не з`явилися просили подальший розгляд справи провести за їх відсутністю.

Разом з цим, під час судового засідання в суді апеляційної інстанції 19.10.2020 року, допитаний судом ОСОБА_1 пояснив, що дійсно в зазначені в протоколі дату та місці мав спілкування з працівниками поліції, які висунули йому претензію у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти медичний огляд на стан сп`яніння. Він категорично зазначив, що не відмовлявся від проведення медичного огляду на місці за допомогою приладу «Драгер», багато разів продував прилад, але результат цим приладом зафіксовано не було. Він неодноразово звертав увагу працівників поліції на те, що він має вади здоров`я, зокрема дихальних шляхів, а тому приймає відповідні ліки, а також йому складно продувати наданий йому прилад.

Захисник Глазирін О.А., також повідомив суду, що під час розгляду справи в суді першої інстанції йому не було надано можливості виступити на захист ОСОБА_1 , оскільки суддя, допитавши ОСОБА_1 та свідка, не надавши слова захиснику та не видаляюсь до нарадчої кімнати оголосив ОСОБА_1 про те, що визнає його винним та накладає на нього стягнення у виді позбавлення права керування та штрафу. Захисник вважає вказані порушення істотними та такими, що тягнуть за собою скасування оскаржуваної постанови судді районного суду, а провадження підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 1 КУпАП, завданнями цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 2 статті 246 КУпАП регламентовано, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на розгляд його справи безстороннім судом, встановленим законом.

Положеннями ст. 279 КУпАП визначено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

У відповідності до положень ч.1 ст.285 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи.

З урахуванням того, що КУпАП не містить норми, яка регламентує порядок ухвалення постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, то в даному випадку, з урахуванням положень ст.2 КУпАП, необхідно керуватися положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яким визначені завдання та порядок здійснення судочинства та застосувати принцип аналогії закону найбільш близької галузі права Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), які регламентують порядок ухвалення судових рішень та їх форму.

Так, положеннями ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Частиною 1 статті 8 Закону «Про судоустрій і статус суддів» регламентовано, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 371 КПК суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Як встановлено апеляційним судом зазначених норм закону суддя районного суду не дотримався та допустив істотні порушення, які є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Так, в судовому засіданні апеляційного суду, посилаючись на незаконність постанови судді районного суду, захисник Глазирін О.А. вказав на те, що під час судового розгляду справи в районному суді, головуючий суддя районного суду, заслухавши захисника та ОСОБА_1 , дослідивши докази по справі, не видалився в нарадчу кімнату для ухвалення рішення, а на місці оголосив про визнання ОСОБА_1 винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повідомивши про накладення адміністративного стягнення.

На перевірку вказаних доводів захисника, з урахуванням того, що диск технічної фіксації судового процесу в районному суді, який долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, містив поганий звукозапис фіксації судового процесу, апеляційний суд витребував з районного суду архівну копію вказаного диску.

Зі змісту аудіо-запису та відео-запису технічної фіксації судового процесу, який надійшов на адресу апеляційного суду 11.11.2020 року, беззаперечно убачається, що в судовому засіданні 17.09.2020 року, головуючий суддя, заслухавши ОСОБА_1 , допитавши свідка по справі та дослідивши докази, які містилися в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, не видалився до нарадчої кімнати, а на місці оголосив рішення про визнання ОСОБА_1 винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повідомивши про накладення адміністративного стягнення, не оголошуючи при цьому мотивів прийнятого рішення.

Факт ухвалення оскаржуваної постанови без виходу суду до нарадчої кімнати, крім відео-звукозапису фіксації судового процесу, також підтверджується змістом журналу судового засідання, в якому відсутні відомості про вихід судді до нарадчої кімнати за результатами розгляду справи, а також змістом оскаржуваної постанови від 17.09.2020 року, яка не оголошувалася в судовому засіданні (а.с.34-36).

Отже, апеляційним судом беззаперечно встановлено, що суддя районного суду провів судовий розгляд не дотримавшись визначеного законом порядку розгляду справи, а судове рішення суддею фактично було ухвалене без видалення до нарадчої кімнати, що порушує визначені законом принципи судочинства.

З метою забезпечення виконання положень ст. 1 КУпАП, враховуючи встановлені апеляційним судом істотні порушення порядку розгляду справи в районному суді, при вирішенні питання про забезпечення виконання положень ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до яких кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права, зокрема положень ст.412 КПК, якими регламентовані підстави для скасування судового рішення, у разі допущення в районному суді істотних порушень процесуального закону.

З огляду на наведене, встановлені апеляційним судом факти неналежного розгляду справи в суді першої інстанції, вказують на недотримання суддею районного суду вимог КУпАП, Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слугують безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

На підставі вищевикладеного, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушені норми процесуального права, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову судді районного суду.

У відповідності до положень ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Згідно вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, мало місце 26.06.2020 року.

Відповідно до ч.2 ст.38 КпАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Таким чином, на теперішній час, строк накладання адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КпАП України, в даній справі закінчився.

З урахуванням вимог особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника про скасування постанови судді районного суду закриття провадження по справі з огляду на закінчення строків, визначених ст.38 КУпАП, наведені обставини виключають подальше провадження по справі про адміністративне правопорушення, а відповідно справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Глазиріна О.А. підлягає задоволенню, оскаржувана постанова судді районного суду підлягає скасуванню, оскільки судовий розгляд в районному суді та ухвалення судового рішення були проведенні з істотними порушеннями вимог закону, з прийняттям апеляційним судом нової постанови, якою на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі слід закрити в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Глазиріна О.А. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.09.2020 року якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Копію постанови направити на адресу ОСОБА_1 та його захисника Глазиріна О.А.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський