Справа № 567/271/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2020 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі судді Василевич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Шаповала М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог матеріали, які надійшли від Острозького ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, працює начальником відділення офіцерів запасу і кадрів Острозького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Рівненської області оперативного командування «Захід», місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

18 лютого 2020 р. о 22 год. 15 хв. ОСОБА_1 в м.Острог по вул.Вишенського керував автомобілем марки "Chevrolet Lacetti", реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на предмет визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив обставини, викладені у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення, свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що він 18 лютого 2020 р. у вечірній час близько 22 год. керував автомобілем в м.Острог по вул.Вишенського та був зупинений працівниками поліції у зв`язку з допущеним ним порушенням ПДР. Зазначив, що того вечора затримався на роботі у зв`язку з корпоративом, після завершення якого розвозив своїх товаришів на автомобілі додому. Вказав, що того вечора він не вживав спиртні напої. Після того як керований ним автомобіль був зупинений працівниками поліції, він опустив бокове скло та в салоні автомобіля був різкий запах алкоголю через те, що товариші, яких він підвозив вживали спиртні напої на корпоративі, а після корпоративу продовжували вживати спиртні напої також і в салоні керованого ним автомобіля. Працівники поліції вказали йому, що від нього чути різкий запах алкоголю та запропонували пройти освідчення на стан сп`яніння з використанням алкотестера, на що він погодився. В подальшому працівники поліції надали йому алкотестер і сказали подути в нього, при цьому він самостійно розпечатав упаковку трубки до алкотестера. Він двічі подув в алкотестер, прилад нічого не показав, та працівники поліції сказали, що він неправильно здійснював продування, та вказували йому на те, що він намагається ухилитися від відповідальності. Зазначив, що працівники поліції не пояснювали йому у який спосіб має відбуватися продування і як має реагувати алкотестер на таке продування. При застосуванні алкотестера були присутні двоє свідків. В подальшому працівники поліції у службовому автомобілі склали документи, після чого він поїхав, а свідки залишились та надавали пояснення поліцейським. Відвізши своїх колег додому, він самостійно поїхав у медичний заклад "Острозьку обласну психіатричну лікарню" для освідчення на стан сп`яніння, де після опівночі він пройшов освідчення, за результатами якого йому надали відповідний протокол. Вказав, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд в медичному закладі для визначення стану алкогольного сп`яніння, та це була його особиста ініціатива. Водночас ОСОБА_1 не зміг пояснити, чому не поїхав до медичного закладу для проведення освідчення на стан сп`яніння разом з працівниками поліції.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника Шаповала М.С. на спростування обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд при вирішенні питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності виходить з наступного.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. №1452/735 та «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103.

Відповідно до вказаних нормативно-правових актів оглядові на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння згідно з ознаками такого стану, встановленими у вищезгаданій Інструкції, затвердженій спільним наказом МВС України та МОЗ України.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та Направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу, ознаками алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови, тремтіння пальців рук.

Тобто працівники поліції вказали підстави у зв`язку з якими вони вважають, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у присутності двох свідків виходячи з наступного.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що після зупинки керованого ОСОБА_1 автомобіля, останній неодноразово зізнавався у тому, що вживав ввечері 18.02.2020 р. спиртні напої перед тим як сісти за кермо автомобіля та пояснював, що йому відомо про заборону керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (файл PICT0004, час 21:51:45 21:54:05).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що працює начальником СРПП № 4 Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, 18 лютого 2020р. він перебував у добовому наряді та у вечірній час у зв`язку з порушенням ПДР був зупинений автомобіль, керований ОСОБА_1 . При перевірці документів та під час спілкування з водієм було виявлено в останнього ознаки алкогольного сп`яніння : різкий запах алкоголю з ротової порожнини. В подальшому при спілкуванні водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у присутності свідків, водій погодився пройти освідчення на місці зупинки. ОСОБА_1 надали запечатану трубку та алкотестер. В подальшому взявши трубку у вуста

він здійснював видих повітря не через ротову порожнину, а через ніс, тим самим ухиляючись від проходження огляду. На алкотестері не відображався жоден результат, а лише було зазначено про недостатній подих, та ОСОБА_1 в такий спосіб продовжував робити видих повітря декілька разів. ОСОБА_1 пояснювали про те, що для того, щоб встановити чи перебуває особа у стані сп`яніння, водій повинен зробити подих у газоаналізатор до відповідного звукового сигналу, що свідчить про те, що газоаналізатор набрав потрібну кількість повітря для того, щоб зробити аналіз. Після того як водію декілька разів повідомили, що потрібно дихати через ротову порожнину, а не через ніс - ОСОБА_1 відповів, що вже 2 рази дихав у трубку і більше дихати не буде. Зазначив, що під час проведення огляду були присутні свідки та водій ОСОБА_1 поводив себе агресивно. Після цього водію було запропоновано пройти огляд у медичному закладі - "Острозькій обласній психіатричній лікарні", та у його присутності було складено відповідне направлення. ОСОБА_1 повідомив, що він на місці зупинки автомобіля продув газоаналізатор, який нічого не показав, а тому він нікуди не поїде. Водій відмовився їхати на освідчення стану сп`яніння у медичний заклад. В подальшому у 2 свідків було отримано пояснення, складено відносно водія протокол про адміністративне правопорушення, у якому підписалися свідки. ОСОБА_1 викликав тверезого водія, та після складання відповідних матеріалів автомобіль керований тверезим водієм поїхав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що працює поліцейським СРПП №3 Острозького ВП ГУНП в Рівненській області та 18 лютого 2020р. спільно з ОСОБА_2 перебували у добовому наряді. Під час патрулювання у вечірній час був зупинений автомобіль, водій якого ОСОБА_1 порушив ПДР. В ході перевірки документів у водія були явні ознаки алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Водію було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння у присутності 2 свідків. В подальшому було зупинено 2 свідків, в присутності яких водію було запроповано пройти огляд за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810 Drager. ОСОБА_1 підніс алкотестер до рота, вставив трубку в губи та почав видихати повітря носом в присутності 2 свідків. Він з напарником зробили висновок, що водій ухиляється від проходження огляду. В подальшому водію було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, від якого ОСОБА_1 відмовився, мотивуючи тим, що він вже продув трубку на місці.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що поліцейський робив зауваження ОСОБА_1 щодо того, що він не здійснював продування безпосередньо у трубку алкотестера та пояснював останньому, що продування вважається здійсненим (закінченим), коли в алкотестер поступає повітря, після чого алкотестер звуковим сигналом сповіщає про завершення продування (файл PICT0004, час 22:01:15 - 22:03:15). У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність показів свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як і не встановлено в ході судового розгляду підстав вважати, що згадані свідки, перебуваючи при виконанні службових обов`язків, діяли упереджено по відношенню до ОСОБА_1 , переслідуючи інші цілі, а ніж передбачені законодавством у випадку виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 та його захисник не надали суду обгрунтованих доводів, які б спростовували обставини, повідомлені вказаними свідками.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису нагрудної камери поліцейського судом встановлено, що ОСОБА_1 під час використання алкотестера не вказував на те, що йому не зрозуміло як застосовувати такий прилад. Та на переконання суду алкотестер не є складним технічним приладом застосування якого б потребувало спеціальних знань чи спеціальних навичок та з урахуванням віку, рівня освіти та життєвого досвіду ОСОБА_1 суд приходить до переконання, що він цілком розумів призначення алкотестера та спосіб його застосування, проте з метою уникнення відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння вдавав (імітував) продування газоаналізатора через ротову порожнину, здійснюючи таке продування через ніс, та суд погоджується з тим, що такі дії ОСОБА_1 працівниками поліції вірно кваліфіковано як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу.

Оцінюючи поведінку ОСОБА_1 суд відмічає, що його згода пройти освідчення з використанням алкотестера носила формальний характер та фактично його дії були спрямовані на ухилення від такого освідчення. Вищевказані дії ОСОБА_1 повністю узгоджуються з тим, що він одразу після зупинки автомобіля зізнався у вживанні спиртних напоїв і керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, а відтак у нього були всі підстави в подальшому ухилятися від реального освідчення на стан сп`яніння з метою уникнення від адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Вищевказаними діями ОСОБА_1 надав підстави працівникам поліції ставити під сумнів достовірність результату його освідчення на предмет сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, у зв`язку з чим працівники поліції неодноразово пропонували йому пройти освідчення на стан сп`яніння у медичному закладі, що підтверджується переглянутими у судовому засіданні відеозаписами з нагрудної камери поліцейського (файл PICT0003 та PICT0002), та погоджуючись проїхати до медичного закладу на освідчення, ОСОБА_1 фактично не вчинив будь-яких дій, які б підтверджували реальність його наміру поїхати разом з поліцейськими та у їх присутності пройти таке освідчення.

ОСОБА_1 та його захисник Шаповал М.С. на підтвердження своїх доводів про невинуватість ОСОБА_1 надали суду виписку з протоколу медичного освідчення на предмет сп`яніння № 13 від 19.02.2020 р., згідно з висновками якої ОСОБА_1 на час освідчення в Острозькій обласній психіатричній лікарні тверезий.

Відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Водночас згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд не приймає до уваги висновок, вказаний у вищезгаданій виписці з протоколу медичного освідчення, та вважає його недійсним, оскільки як вбачається з такої виписки - освідчення ОСОБА_1 на стан сп`яніння було здійснено у медичному закладі поза межами 2 годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, передбачених ст.266 КупАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. №1452/735.

Суд також не приймає до уваги надані захисником Шаповалом М.С. письмові пояснення ОСОБА_4 з приводу обставин проходження 18.02.2020 р. огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки з пояснень останнього встановлено, що вони перебувають у товариських стосунках, та кожен з них окремо надав пояснення про те, що ОСОБА_4 ввечері 18.02.2020р. вживав спиртні напої, а відтак у суду існують обґрунтовані підстави ставити під сумнів достовірність пояснень ОСОБА_4 . Окрім того, письмові пояснення ОСОБА_4 спростовуються іншими матеріалами справи, дослідженими в ході судового розгляду.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння від 18.02.2020 р. встановлено, що в ОСОБА_1 18.02.2020 р. виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови, тремтіння пальців рук.

Одночасно, з матеріалів справи вбачається, що поліцейським на місці зупинки транспортного засобу на ім`я ОСОБА_1 було складено направлення на огляд водія в медичному закладі з метою виявлення алкогольного сп`яніння, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 333060 від 18.02.2020 р. ОСОБА_1 , цього дня о 22 год. 15 хв. в м.Острог по вул.Вишенського керував автомобілем марки "Chevrolet Lacetti", реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на предмет визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дійсність обставин, викладених у протоколі серії БД №333060, засвідчили своїми підписами на протоколі.

Таким чином, факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав вважати їх недопустими суд не вбачає.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно довідки Острозького ВП ГУНП в Рівненській області від 02.03.2020 р. ОСОБА_1 18.02.2020 р. притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., та як пояснив ОСОБА_1 вказаний штраф на даний час сплачено.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність. Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення не встановлено. При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності, має статус учасника бойових дій, за віком та станом здоров`я є працездатним, має на утриманні неповнолітнього сина, тяжких наслідків у результаті скоєного порушення не настало, а тому беручи до уваги, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, суд вбачає фактичні та правові підстави для застосування адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При вирішенні питання про стягнення з ОСОБА_1 судового збору судом не встановлено підстав для звільнення останнього, як учасника бойових дій, від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» з огляду на те, що вищевказана норма закону передбачає звільнення від сплати судового збору для учасників бойових дій у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, в той час як судом було розглянуто справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а не справу щодо відновлення його порушених прав.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.23, 24, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.221, 276, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню з ОСОБА_1 в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме в сумі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складений 17.04.2020 р.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.