Справа № 203/4291/20
Провадження № 3/0203/2844/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Дніпро

Суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Вусик Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Сініциної С.І., справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої ФОП « ОСОБА_1 », яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

25 листопада 2020 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , дії якої кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 004926 від 21 листопада 2020 року, ОСОБА_1 21 листопада 2020 року о 12 год. 20 хв., в м. Дніпрі, по пр. О.Поля, 11, будучи ФОП « ОСОБА_1 » в магазині з продажу одягу «Шанс» здійснювала прийом відвідувачів, чим порушила п.п. 4 п. 15 Постанови КМУ від 22 липня 2020 року №641.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник Сініцина С.І. просив провадження по справі закрити за відсутністю складу правопорушення, оскільки магазин не здійснював господарську діяльність.

Суд, вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Сініцину С.І., розглянувши матеріали справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП повинен, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Диспозицією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тобто, ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акта, тому, формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, вимоги якого порушені, є обов`язковою.

В протоколі зазначено порушення п.п.4 п. 15 Постанови КМУ від 22 липня 2020 року №641, який передбачає додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім:

торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами;

провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів;

торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень.

З вищевикладеного вбачається, що суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, є виключно суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність у вищезазначених сферах життя.

Щодо доказів, долучених до матеріалів справи, які стосуються доведення того, що правопорушення допустив саме суб`єкт господарювання, який провадить діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, суд зазначає наступне.

Так, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-підприємців та громадських формувань (а.с.6,7), про що також не заперечували сторони в судовому засіданні.

ОСОБА_1 , серед іншого, здійснює роздрібну торгівлю уживаними товарами в магазинах, тобто має магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою в АДРЕСА_2 .

Однак, суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, зазначає, що матеріалами справи не доведено факту здійснення суб`єктом господарювання ОСОБА_1 діяльності у сфері торговельного обслуговування населення, оскільки докази долучені до матеріалів адміністративної справи вказаного факту не доводять.

В матеріалах справи є пояснення ОСОБА_2 , яка зазначила, що 21 листопада 2020 року близько 12.20 год. за адресою АДРЕСА_2 здійснила відвідування магазину з продажу одягу «Простір» та комісійного «Шанс», однак в комісійному магазині вона покупку не здійснювала, відвідала його з метою подивилася ціни та підібрати товар (а.с.3).

Разом з тим, суд зазначає, що протокол серії ВАБ № 004926 від 21 листопада 2020 року не містить посилання на свідків, як того вимагають положення ст. 256 КУпАП.

Вказані пояснення повністю узгоджуються з поясненнями наданими ОСОБА_1 як під час складання протоколу, так і під час слухання справи в суді. Остання зазначила, що 21 листопада 2020 року прийшла до магазину для здійснення переобліку товару. До магазину зайшли дві жінки, на які питання яких ОСОБА_1 надала відповідь, однак інших операцій пов`язаних із веденням господарської діяльності вона не здійснювала (а.с.2, 14-15).

Долучені до матеріалів справи роздруківки фотографій, також не містять підтверджень зазначених працівниками поліції обставин адміністративного правопорушення в протоколі, оскільки відображають лише речі, розвішені на стійках та розкладені в магазині на полицях, а також сфотографована сама ОСОБА_1 , яка сидить за столом, та працівник поліції, що складає протокол (а.с.8,9).

Щодо рапорту працівника поліції суд зазначає, що він не може вважатися об`єктивним доказом у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, що повністю узгоджується із правовою позицію, висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року №489/4827/16а.

Також, до матеріалів справи не додано відеозйомку з портативного відео реєстратора, включення якого, відповідно до п. 5 Наказу МВС України від 18.12.2018 № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.

Тобто, на підставі вищезазначеного, під час судового засідання не було підтверджено факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП за порушення п.п.4 п. 15 Постанови КМУ від 22 липня 2020 року №641, а саме доведення факту здійснення суб`єктом господарювання діяльності у сфері торговельного обслуговування населення.

Тож, приймаючи до уваги суворість можливого стягнення у виді штрафу у разі визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, посадова особа, що склала протокол, повинна була забезпечити відповідне доказування факту вчинення останньою адміністративного правопорушення.

Тому, на основі даних таких документів, в розумінні ст. 251 КпАП України, суд не може встановивати наявність складу адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд розглядає справу в межах складу адміністративного правопорушення, який зазначений в протоколі та на підставі матеріалів справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події та складу адміністративного правопорушення, а також, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в цій справі докази, приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, та відповідно, наявності в її діях складу цього правопорушення, у зв`язку з чим, справа щодо неї підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, закрити за відсутності в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.О. Вусик