Справа №489/1656/20
Провадження № 33/812/204/20
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А
Іменем України
06 липня 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Цуркан І.І.

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Луговенко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову, яку ухвалив Ленінський районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Кокорєва В.В. у приміщенні цього суду 02 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

в с т а н о в и в:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №297708 від 29 березня 2020 р. вбачається, що 29 березня 2020 р. в 01:50 год., в м. Миколаєві на вул. Херсонське шосе, 2-А, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ЗАЗ 110307 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, в присутності двох свідків він пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ із застосуванням приладу Драгер, результат якого встановив 1,61 ‰. Вказаними діями ОСОБА_1 ,порушив вимоги п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України, про що складено протокол в присутності двох свідків.
Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а також стягнуто з нього в дохід держави 420 грн. 40 коп.
Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, звільнити його від відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та передати матеріали на розгляд колективу офіцерів військової частини НОМЕР_2 для застосування заходів громадського впливу.

Апелянт вважає, що постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Зазначає, що не мав можливості ознайомитись з матеріалами справи, оскільки не знав про її розгляд так як не отримував будь-яких повісток та повідомлень про час та місце розгляду справи, не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, але в суді визнав свою провину, просив не позбавляти його прав керування транспортними засобами. Вважає, що суд не з`ясував всі обставини справи, не дослідив і належним чином не оцінив докази по справі.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який визнав факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, висловлював щире каяття у вчиненні такого проступку, його захисника адвоката Луговенко К.С. на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та додатково надані матеріали, суд приходить до наступного.
Фактичні обставини справи суддею суду першої інстанції встановлені вірно.
Суддя суду першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень статті 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з підпунктом «а» п. 2.9 та п.2.5 Правил водій механічного транспортного засобу для забезпечення безпеки дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедура встановлення проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначені статтею 266 КУпАП та однойменною Інструкцією, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я від 09листопада 2015 року № 1452/735, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2); протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 297708 від 29 березня 2020 року (а.с. - 3), письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4,5) вбачається, що 29 березня 2020 р. близько о 1 години 50 хвилині ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 1103 07», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Такий стан водія було підтверджено оглядом на стан сп`яніння, проведеним за місцем зупинки з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 1, 2), а саме, технічного засобу «DragerAlkotest», номер приладу АRВL-0376, за результатом якого в крові ОСОБА_4 виявлено 1,61 ‰ алкоголю, в результаті чого складено протокол серії БД № 297708 про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП названі докази є належними та допустимими у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у справі достатньо належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

За такого суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

В силу статей 33-35 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції не з`ясував всіх обставин, які підлягали з`ясуванню відповідно до вимог ст. 280 КУпАП.
Так, ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані в тому числі з`ясувати, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації або трудового колективу.
Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , тобто військового колективу, що є тотожним поняттям трудового колективу.
З додатково наданих до апеляційного суду матеріалів, а саме: клопотання командира військової частини НОМЕР_2 від 10 червня 2020 р. та довідки Форми 5 з місця роботи, вбачається, що ОСОБА_1 є головним старшим сержантом інженерно-аеродромного взводу аеродромно-експлуатаційної роти БАТЗ військової частини НОМЕР_2 з 24 травня 2016 р., за місцем проходження військової служби характеризується суто позитивно; до дисциплінарної відповідальності за час проходження служби не притягався; за своїми професійними, діловими, моральними якостями займаній посаді відповідає.
У вищевказаному клопотанні командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 просить звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 130 КУпАП та передати матеріали справи на розгляд офіцерського колективу військової частини НОМЕР_2 , зобов`язується про прийняті заходи громадського впливу письмово повідомити Миколаївський апеляційний суд у 10 денний строк з дня одержання відповідних матеріалів.
Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Тобто, адміністративна відповідальність має подвійну мету - захист правопорядку і виховання громадян у дусі поваги до закону та правил співжиття, яка реалізується, зокрема, через такі функції адміністративної відповідальності - репресивно-каральну та запобіжно-виховну.
Відповідно до приписів частини 1 статті 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.
Посадовими особами вважаються особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації.
В судовому засіданні встановлено, що старший сержант ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 і за посадою є головний старший сержант інженерно-аеродромного взводу аеродромно-експлуатаційної роти БАТЗ, тобто займана ним посада не відноситься до посадових осіб.
Враховуючи викладені вище обставини, дані про особу ОСОБА_1 , проходження ним військової служби, за місцем якої він позитивно характеризується, а також враховуючи характер вчиненого правопорушення, суд вважає, що на підставі ч. 1 ст. 21 КУпАП до нього доцільно застосувати захід громадського впливу, звільнивши його від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд офіцерського колективу військової частини НОМЕР_2 - для застосування заходів громадського впливу.
За такого, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова судді на підставі ст. ст. 284, 21 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 21 КУпАП про заходи громадського впливу, застосовані до осіб, які вчинили правопорушення, передбачені серед іншого і частиною першою ст. 130 цього Кодексу, власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган або громадська організація повинні не пізніш як у десятиденний строк з дня одержання матеріалів повідомити орган (посадову особу), який надіслав матеріали.
Керуючись статтями 21, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.
На підставі ч. 1 ст. 21 КУпАП ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та передати матеріали на розгляд офіцерського колективу військової частини НОМЕР_2 для застосування заходів громадського впливу.
На підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП справу про адміністративне правопорушення закрити.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду Т.М.Базовкіна