Дата документу 20.07.2020
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Юрлагіна Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , водій-машиніст екскаватора інженерно-аеродромного взводу аеродромно-експлуатаційної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

за ч.4 ст. 172-11 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2020 року о 08.30 солдат ОСОБА_1 був відсутній на ранковому шикуванні особового складу батальйону аеродромно-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 , без поважних причин. Про цей факт 23.06.2020 року до Військової служби правопорядку від командира військової частини НОМЕР_2 надійшла письмова доповідь. На телефоні дзвінки солдат ОСОБА_1 не відповідав, за місцем мешкання не знаходився.

25.06.2020 о 16.00 солдат ОСОБА_1 самостійно повернувся до військової частини НОМЕР_2 . Посадовими особами Військової служби правопорядку на солдата ОСОБА_1 складено протокол ДНЗ/2/МЛ/107 від 25.06.2020 по ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину в скоєнні адміністративного правопорушення визнав в повному обсязі, в скоєному розкаявся, просив суд його не карати, оскільки був відсутній з поважної причини, його дружина 19.06.2020 року народила дитину, однак виникли ускладнення зі станом здоров`я дитини, йому було необхідно перебувати поряд з дружиною та новонародженою дитиною, подати заяву на ім`я командира не булу можливості. Надав медичні документи.

Факт скоєння військовослужбовцем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом ДНЗ/2/МЛ/107 від 25.06.2020 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; витягу з наказу №150 від 08.08.2019 р.; доповіддю про невихід військовослужбовця служби за контрактом Повітряні Сили ЗС України, в/ч НОМЕР_2 , м. Мелітополь від 23.06.2020 року; рапортом ТВО командира аеродромно-експлуатаційної роти батз; рапортом командира інженерно-аеродромного взводу аеродромно-експлуатаційної роти батз; доповіддю про повернення військовослужбовця за контрактом Повітряні Сили ЗС України, в/ч НОМЕР_2 , м. Мелітополь від 25.06.2020 року,; Службовою характеристикою ОСОБА_1 ; медичною характеристикою ОСОБА_1 ; копією військового квитка серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 ; листом голови Верховного Суду від 19.06.2018 року; витягом з наказу № 384 від 30.12.2019 року.

На сьогоднішній день по всій території України діє особливий період.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової).

Відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року N 303 Про часткову мобілізацію" (Указ N 303/2014), затвердженого встановленим порядком, оголошено часткову мобілізацію, у зв`язку з чим в Україні настав особливий період.

Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.

Водночас зазначеним Законом передбачено такий захід, як демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

Згідно зі статтею 11 зазначеного Закону рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України.

Указом Президента України "Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року N 15" від 26 вересня 2016 року N 411/2016 (Указ N 411/2016) прийнято рішення провести у вересні - жовтні 2016 року звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року N 15 Про часткову мобілізацію" (Указ N 15/2015), крім тих, які висловили бажання продовжувати військову службу.

При цьому рішення щодо проведення демобілізації Президентом України не приймалося.

Роз`яснення про дію особливого періоду міститься в листі Міністерства Оборони України від 01.10.2015 р. №322/2/8417. Зазначений особливий період розпочався з 17 березня 2014 року, коли було оприлюднений Указ Президента України від 17.03.2014 р. №303/2014 «Про часткову мобілізацію» і триває до тепер. Скасування особливого періоду буде здійснено Указом Президента «Про демобілізацію» після стабілізації ситуації на Сході України.

Водночас питання щодо наявності особливого періоду в державі поза часом проведення мобілізації було предметом судового розгляду. Вищий адміністративний суд України у постанові від 16 лютого 2015 року (справа N 800/582/14) (Постанова N 800/582/14), виходячи із системного аналізу норм Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", зазначив, що закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду.

Ураховуючи вимоги вищезазначених законодавчих актів України, а також з огляду на зміст заходів мобілізації та демобілізації, визначених Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", закінчення заходів мобілізації не припинило особливий період.

Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

В силу ст. 22 КУпАП, при малозначимості вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи обставини, передбачені ст.280 КУпАП, ступінь вини та відношення ОСОБА_1 до скоєного, його особу та майновий стан, від вчиненого правопорушення суспільно-небезпечних наслідків не настало, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має на утриманні новонароджену дитину з дружиною, дитина потребує продовження лікування, приходжу до висновку, що з огляду на дотримання принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення і заходом державного примусу, про доцільність звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 41, 172-11, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч. 4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративне правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Справу відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4ст. 172-11 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Т.В.Юрлагіна