3/337/465/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020р. Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Мурашова Наталія Анатоліївна, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом ГР № 050787, складеним 06.04.2020р. інспектором ЮП Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області Гнедиш О., ОСОБА_1 06.04.2020р. о 15.50 год. знаходився за адресою: м.Запоріжжя, вул..Новгородська, 28 без засобів індивідуального захисту і респіраторної маски, чим порушив п.1 р.2 постанови КМУ №255 від 02.04.2020р. «Про запобігання поширенню COVID-19» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вину не визнає, оскільки в громадському місці без маски в зазначений день та час не перебував.

Відповідно до ст.268 КУпАП суд вважає можливим розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

П.2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення вини «поза розумним сумнівом» лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто «поза розумним сумнівом» довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також суд виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, ст.44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06.04.2000р. карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно з ст.29 цього Закону України карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» №211 від 11.03.2020р. (в редакції, чинній станом на 06.04.2020р.) на усій території України з 12 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року встановлено карантин.

Згідно з пп.1 п.2 зазначеної постанови з 6 квітня 2020 р. до 24 квітня 2020 р. заборонено перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.

Суд встановив, що в порушення вимог ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 інспектором поліції невірно зазначено нормативно-правовий акт, який встановлює правила щодо карантину людей, в порушенні яких звинувачується ОСОБА_1 , а також неповно викладена суть адміністративного правопорушення.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 перебував без засобів індивідуального захисту на вул..Новгородська,28 м.Запоріжжя, чим порушив р.2 п.1 постанови КМУ №255 від 02.04.2020р.

Разом з тим, зазначений в протоколі нормативно-правовий акт не є основним, яким запроваджений карантин та встановлені відповідні правила (обмеження). Цей акт лише вносить зміни та доповнення до основного нормативно-правового акту - постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» №211 від 11.03.2020р. Посилання на цей нормативно-правовий акт в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відсутнє.

Також слід зазначити, що пп.1 п.2 постанови КМУ №211 від 11.03.2020р. передбачає заборону перебувати в громадському місці без вдягнутих засобів індивідуального захисту.

Діючий КУпАП не надає визначення «громадського місця». Єдине офіційно визнане його поняття міститься в ст.1 Закону України «Про заходи попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», відповідно до якого громадське місце - це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

В той же час, в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зазначено, що він перебував за адресою: м.Запоріжжя, вул..Новгородська, б. АДРЕСА_2 , без засобів індивідуального захисту.

Про те, що зазначена адреса віднесена до громадського місця та ОСОБА_1 перебував в такому місці без вдягненого засобу індивідуального захисту (респіратора чи маски) в протоколі не зазначено.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення як один із засобів доказування складений інспектором поліції з порушенням вимог ст.256 КУпАП, тому не може вважатись допустимим доказом у цій справі.

Інших належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 зазначеного адміністративного правопорушення та його винуватості в ньому до протоколу не додано.

Виходячи з вимог ст.252,280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на його користь.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, і на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі слід закрити.

Керуючись ст.3,62 Конституції України, ст.7,9,44-3,245,247,251,252,256,268,280,283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративного правопорушення за ст.44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її постановлення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Хортицького районного суду

м. Запоріжжя Н.А. Мурашова

22.04.2020