ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 300/423/18

Провадження № 3-в/936/22/2020

22.07.2020 р. смт. Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Вотьканич В.А., розглянувши подання начальника Воловецького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, Гафинця І.М. про вирішення питання про давність виконання судового рішення, зокрема, постанови Воловецького районного суду Закарпатської області від 11.06.2018 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

15.07.2020 року начальник Воловецького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, ОСОБА_2 , звернувся в суд з поданням про про вирішення питання про давність виконання судового рішення зокрема, постанови Воловецького районного суду Закарпатської області від 11.06.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

Подання обгрунтовує тим, що Копія постанови Воловецького районного суду від 11.06.2018 про накладення на гр. ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у виді 120 (сто двадцять) годин суспільно корисних робіт прийнята 06.07.2018 р. до виконання Воловецьким РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області.

06.07.2018 р. листом порушник ОСОБА_1 було надіслано листом виклик до Воловецького РС на 16.07.2018 року, але на вказану дату зазначений вище порушник не з`явився.

16.07.2018 р. порушнику ОСОБА_1 повторно було надіслано виклик до Воловецького РС на 26.07.2018, на який він з`явився.

26.07.2018 р. із ОСОБА_1 було проведено бесіду, щодо роз`яснення порядку та умов відбування призначеного постановою суду адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, про наслідки, що настають в разі ухилення від відбування зазначеного вище стягнення, за результатами якої ОСОБА_1 підписано довідку, про ознайомлення з порядком та умовами відбування зазначеного вище стягнення, з наслідками, що настають в разі ухилення від відбування даного виду стягнення передбаченими ст. 325 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Направлення для відбування вказаним вище порушником адміністративнго стягнення у виді суспільно корисних робіт Воловецьким РС було видано, 06.08.2018 року за №1010.

20.09.2018 до Воловецького РС надійшло повідомлення з Верхньоворітської сільської ради за № 305 від 18.09.2018 про те, що кошти для відбування суспільно корисних робіт ОСОБА_1 в бюджеті, відсутні.

У зв`язку з тим, що Верхньоворітська сільська рада відмовляла у прийнятті порушника ОСОБА_1 до відпрацювання призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисни робіт, порушуючи вимоги ст.3253 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Воловецьким РС направлено численні листи інформування на адресу Мукачівської місцевої прокуратури для відповідного реагування. Однак, станом на 13.07.2020 року порушник ОСОБА_1 , не приступив до відбування суспільно корисних робіт у зв`язку з відсутністю коштів на їх оплату, оскільки дана сільська рада є дотаційною, наміру ухилятися від відбування даного виду стягнення не мав.

Постанова суду від 11.06.2018 р. (набрала законної сили 22.06.2018 р.), якою ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 1831 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт з об`єктивних причин залишається без виконання більше двох років у зв`язку з відмовою Верхньоворітської сільської ради приймати ОСОБА_1 для відбування суспільно корисних робіт у зв`язку з відсутністю коштів для їх оплати.

На підставі наведеного, просить суд вирішити питання, про давність виконання постанови Воловецького районного суду Закарпатської області від 11.06.2018 року.

Представник пробації в судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд подання без його участі, подання підтримує.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився про час та місце розгляду був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно статті 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації № R (91) 1 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю. Натомість, дані строки, передбачені в Кримінальному кодексі України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ «Звільнення від покарання та його відбування» і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, порушено інший фундаментальний із принципів права принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставі ст. 80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Дослідивши матеріали подання, проаналізувавши доводи Воловецького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, встановлено, що ОСОБА_1 не ухиляється від виконання суспільно корисних робіт, оскільки Верхньоворітською сільською радою Воловецького району не має можливості надати йому такі роботи у зв`язку із відсутністю коштів для їх оплати.

Крім цього, з часу набрання законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт минуло більше ніж два роки.

На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 відповідно до ст. 303, 304 КУПАП, його слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно-корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постановипро накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 303, 304 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Воловецького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, ОСОБА_2 про вирішення питання про давність виконання судового рішення, зокрема, постанови Воловецького районного суду Закарпатської області від 11.06.2018 року, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт за ст. 183-1 КУпАП призначеного постановою Воловецького районного суду Закарпатської області від 11.06.2018 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Суддя: Вотьканич В.А.