Справа № 164/74/20
п о с т а н о в а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 лютого 2020 року Суддя Маневицького районного суду Волинської області Токарська І.С., з участю: секретаря Панасюк Ю.В., прокурора Кирди А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого майстром лісу Черевахівського лісництва ДП «Маневицьке лісове господарство» в період з 9 червня 2011 року по 20 квітня 2018 року,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До суду з Управління стратегічних розслідувань у Волинській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення № 4 від 3 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді старшого майстра лісу Черевахівського лісництва в ДП «Маневицьке ЛГ», відповідно до п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом на якого поширюється дія вказаного Закону, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування «перед звільнення», чим порушив ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 5 від 3 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді старшого майстра лісу Черевахівського лісництва в ДП «Маневицьке ЛГ», відповідно до п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом на якого поширюється дія вказаного Закону, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування «після звільнення», чим порушив ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В даному судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, просив суворо не карати.

Прокурор Кирда А.М. обставини викладені в протоколах про вчинення адміністративного правопорушення підтримав, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить наступних висновків.

Закон України «Про запобігання корупції» визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Статтею 1 вищевказаного Закону визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно пп. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є також посадові та службові особи державної лісової охорони.

Отже, посада ОСОБА_1 віднесена до суб`єктів, на яких поширюється дія вказаного Закону.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 45 Закону України „Про запобігання корупції особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме Несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підтверджуться матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення № 3, 4 від 3 січня 2020 року, згідно якого ОСОБА_2 , будучи суб`єктом декларування, перебуваючи на посаді майстра; поясненнями ОСОБА_1 від 17 грудня 2019 року; рапортами старшого оперуповноваженого УСР у Волинській області ДСР Національної поліції України П. Рудчика від 3 грудня 2019 року; витягом з наказу № 54-к по ДП «Маневицький лісгосп» від 9 червня 2011 року; наказом № 95-к від 20 квітня 2018 року; посадовою інструкцією майстра лісу, декларацією ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 36 цього ж Кодексу якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

В діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому суд, приймаючи дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає доцільним накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім суд, вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

На підставі ч. 1 ст. 45 Законом України „Про запобігання корупції, керуючись ст. 23, 36, ч. 1 ст. 172-6, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді 850 (вісімсот п`ядесят) гривень штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська