Справа № 489/983/20
Провадження № 33/812/183/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 липня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Клімовою Л.В.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Гречаної Є.Й.,

потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2020 року, якою відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 21 лютого 2020 року відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол, з якого вбачається, що той о 10 год. 44 хв. у м. Миколаєві на перетині вул. 1-а Інгульська та вул. Херсонське шосе, керуючи автомобілем «KIA Sephia», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на регульованому перехресті, будучи неуважним, не стеживши за змінами дорожньої обстановки, не відреагував на її зміни не вжив заходів згідно пункту правил 12.3 та п.п. 16.5 Правил дорожнього руху України внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. В протоколі зазначено що за порушення водієм ОСОБА_1 , вищевказаних Правил дорожнього руху України відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2020 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного правопорушення.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просив скасувати постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2020 року та прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зазначає, що судом не враховано його письмові пояснення, а також відеозапис, з яких вбачається, як транспортний потік по вул. Херсонське шосе припинив рух, а по вул. 1-й Інгульській почав, тобто це вказує на те, що ОСОБА_1 рухався на забороняючий (червоний) сигнал світлофору, а отже не мав переваги у русі, а він завершав маневр повороту ліворуч та мав перевагу в русі. До того ж відповідно до п. 1.4. ПДД він розраховував на виконання Правил дорожнього руху і іншими учасниками дорожнього руху. За такого, на думку ОСОБА_2 , в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2 на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення особи, відносно якої закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст 252 КУпАП).

Постановляючи оскаржувану постанову про закриття провадження у справі, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції, повно і ретельно розглянув і дослідив докази в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , а саме: протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , надані ОСОБА_2 фото і відеозаписи з місця ДТП, та вірно встановив, що винність ОСОБА_1 у порушенні вимог пунктів 12.3, 16.5 Правил дорожнього руху України не доведено.

Так, умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Диспозиція ст.124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, вищевказані пошкодження мають бути наслідком порушення правил дорожнього руху, про що, зокрема, зазначено у п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення до пошкодження транспортних засобів призвело невжиття ОСОБА_1 заходів, передбачених пунктами 12.3 та 16.5 Правил дорожнього руху України.

Пункт 16.5 вказує, що у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

За такого, слід погодитися із висновком суду першої інстанції, що цей пункт Правил регулює дії водія безпосередньо після ввімкнення дозволяючого сигналу світлофору, тобто, до обстановки, в якій опинилися учасники справи не може бути застосований.

Пункт 12.3. Правил дорожнього руху України зобов`язує водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди , яку водій об`єктивно неспроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Суд першої інстанції вмотивовано вважав, що належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 був об`єктивно спроможний безпечно зменшити швидкість свого автомобіля, або зупинитися, здійснити об`їзд, однак цього не здійснив, матеріали справи не містять.

Як вбачається зі схеми ДТП, яка була підписана без зауважень водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 рухався по вул. Херсонське шосе прямо, а ОСОБА_2 повертав з цієї вулиці ліворуч на вул. 1-а Інгульська.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, та які є аналогічними із його поясненнями в суді першої та апеляційної інстанції, він їхав на дозволяючий йому зелений колір світлофора, сигнал повороту в автомобілі, яким керував ОСОБА_2 був ввімкнутий, але він не зупинився, тобто не надав перевагу його автомобілю.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, він, впевневшись у безпечності свого маневру, на червоний сигнал світлофору здійснив поворот ліворуч на вул. 1-а Інгульська.

З відеозапису, який досліджувався судом першої та апеляційної інстанцій і на якій зафіксована дорожня-транспортна пригода, яка сталася 21 лютого 2020 року за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вбачається, що останній, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz s430, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснював маневр повороту ліворуч на регульованому перехресті вул. Херсонське шосе та вул.1-а Інгульська без зупинки. Зіткнення з автомобілем Kia Sephia, державний номерний знак НОМЕР_3 , яким керував водій ОСОБА_1 , відбулося на смузі руху останнього транспортного засобу.

За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги, та проаналізувавши наявні у справі докази, суд вважає, що суд першої інстанції, виходячи з засад, закріплених у ст.7 КУпАП, вірно встановив обставини справи і дійшов законного та обґрунтованого висновку, що оскільки ст.124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, а в діях водія ОСОБА_1 порушень п.п. 12.3 і 16.5. Правил , які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не встановлено, то відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП.

За такого, провадження в справі про адміністративне правопорушення було закрито з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення правильно, так як зібраними у справі доказами не доведено порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 12.3, 16.5 ПДР України яке б знаходилося в прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано, що зіткнення автомобіля сталося саме з вини водія ОСОБА_1 , який рухався на забороняючий (червоний) сигнал світлофору, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на нижчевикладене.

Так, за змістом статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки щодо правопорушника і підставою для її розгляду є протокол про адміністративне правопорушення, тобто справа розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення. Отже орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення не має повноважень змінювати кваліфікацію правопорушення, викладену у протоколі.

Тоді як протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 щодо проїзду ним на заборонений сигнал регулювання дорожнього руху не складався.

До того ж, наданий ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції висновок експертного дослідження від 25 травня 2020 року № 3, проведеного судовим експертом Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центра МВС України за заявою апелянта про проведення фототехнічного дослідження, згідно якому експертом були досліджені оптичний диск з відеозаписом, копія схеми місця ДТП, циклограмма перехрестя та зроблений висновок, що автомобіль білого кольору з`являється на відеозаписі у часовій мітці 10:29:23, коли світлофор D2 знаходиться у циклі горіння жовтим кольором (а саме на третьому такті циклу) за секунду до зміни циклу горіння на червоний колір світлофора, стосується кольору світлофору під час появи автомобіля ОСОБА_1 на відеозапису, тоді як зафіксоване на відеозапису місце дороги не дозволяє достеменно встановити на який сигнал світлофору автомобіль ОСОБА_1 перетнув передбачену пунктом 8.10. Правил лінію.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними у справі доказами, яким судом першої інстанції була дана належна оцінка.

Посилання ОСОБА_2 в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції на те, що саме дії водія ОСОБА_1 призвели до пошкодження транспортних засобів належними доказами не підтверджуються.

До того ж, постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2020 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду від 10 червня 2020 року, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги потерпілого.

Керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2020 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Коломієць