Справа № 592/7311/20
Провадження № 3/592/1257/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Косолап Марина Миколаївна, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , уродженця с. Косівщина Сумського району Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ФОП « ОСОБА_2 » водієм, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за статтею 44 - 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

Відповідно до Протоколу про адміністративне правопорушення від 16.06.2020 Серія АА 651456 за статтею 44 - 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) ОСОБА_1 ставиться за провину те, що він 16.06.2020 о 16 год. 55 хв. керуючи транспортним засобом Рута 25 СПГ, номерний знак НОМЕР_2 , здійснював регулярне перевезення пасажирів на міському маршруті № 2 «Прокоф`єва-Ковпака» в кількості 27 осіб, що перевищувала кількість місць для сидіння, передбаченого технічною характеристикою транспортного засобу (у реєстраційних документах на цей транспортний засіб визначено кількість 20 місць для сидіння), чим порушив вимоги абзацу 7 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020.

У судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що 16.06.2020 здійснював перевезення пасажирів, рухався по маршруту, на зупинці в автобус зайшли учасники АТО, з якими він не захотів сперечатися, бо не хотів проблем. Зазначив, що він розлучений та має на утриманні неповнолітню доньку, яку утримує сам.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

У розумінні статей 8, 256, 283 КУпАП розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. За наслідком розгляду протоколу суд має право прийняти одне із рішень, передбачених статтею 284 КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Стаття 44 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма є бланкетною.

Відповідно до протоколу ОСОБА_1 ставиться за провину порушення вимог «пункту 3.7 постанови КМУ від 20.05.2020 № 392, якою внесено зміни до постанови КМУ № 211 від 11.03.2020».

Постановою КМУ від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» (далі Постанова № 392) установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р. на території, зокрема Сумської (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Підпунктом 7 пункту 3 Постанови № 392, який ставиться за провину ОСОБА_1 передбачено, що на період дії карантину забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних пасажирських перевезень автомобільним транспортом, зокрема пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більше ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

До протоколу про адміністративне правопорушення, який є предметом даного розгляду долучено лише диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Відтворивши відеозапис у судовому засіданні, з`ясовано, що на ньому зафіксовано спілкування інспекторів поліції з водієм біля маршрутного таксі, після чого інспектор патрульної поліції зайшов до салону та почав перераховувати осіб, які на той час перебували в салоні. Під час перерахунку зафіксовано певну кількість пасажирів, які сидять, а деякі пасажири стоять, однак на відеозаписі не зафіксовано, чи зайняті всі місця для сидіння в автобусі, зокрема, по правому ряду по напрямку руху автомобіля.

Після зупинки транспортного засобу у водія не відібрано пояснення, а після перерахунку пасажирів поліцейські зазначили водію слідувати на кінцеву зупинку маршруту, де продовжать спілкування, після чого відеозапис був вимкнений.

Отже, на скільки пасажирів було більше, ніж кількість місць для сидіння, з самого відеозапису встановити не можливо.

Доказів на підтвердження кількості місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу та визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб до протоколу не долучено.

Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Суд звертає увагу, що відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини провадження у справах про адміністративні правопорушення, є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Лучанінова проти України» (заява № 16347/02 від 09.06.2011); «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» (заява N 20347/03) від 12.03.2009). Так, у п. 146 рішення у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

За містом статей 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за наслідками розгляду вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати.

Відповідно до вимог статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували факт перевезення ОСОБА_1 пасажирів у кількості що перевищує кількість місць для сидіння, передбаченого технічною характеристикою транспортного засобу не долучено, а відтак під час розгляду протоколу - не встановлено.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

З огляду на досліджені судом докази слід дійти висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП не може бути визнана доведеною, оскільки відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів у кількості, що перевищує кількість місць для сидіння, передбаченого технічною характеристикою транспортного засобу.

За наведених обставин на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за статтею 44-3 КУпАП.

Керуючись статтею 44 - 3, пунктом 1 частини 1 статті 247, пунктом 3 частини 1 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 44 - 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя М.М. Косолап