Справа № 738/269/20
№ провадження 3/738/74/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2020 року м. Мена

Менський районний суд Чеpнiгiвської області в складі:

судді Савченка О.А.

секретаря судового засідання Лях Н.М.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеpiали про притягнення до адмiнiстpативної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, що проживає по АДРЕСА_1 , не працює,

за ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А H О В И В:

27 лютого 2020 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 105240, складеного Ст. ДОП Менського ВП ГУНП майором поліції Козир А.А., 19 лютого 2020 року о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 в місті Мена на Троїцькому ринку в магазині «Алко-шок» продала 0,5 л горілки «Пшенична класична» за ціною 55 гривень, без наявної ліцензії на торгівлю алкогольними напоями, з рук, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 156 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що вона працювала прибиральницею в магазині «Алко-шок». 19 лютого 2020 року зранку вона прибирала в магазині і до неї підійшов чоловік та попросив продати горілку. Вона, хоча і не мала на це дозволу від господаря магазину продала одну пляшку горілки за ціною 55 гривень. Згодом вияснилося, що горілку купив працівник поліції. Про те, що власник магазину не має ліцензії на торгівлю алкогольними напоями їй не було відомо. Горілку продала в приміщенні магазину. Виручку від продажу віддала власнику магазину.

Особа, яка склала протокол про адміністративна правопорушення, старший ДОП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області Козир А.А. в судовому засіданні показав, що 19 лютого 2020 року ним було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Як ним було встановлено, ОСОБА_1 працює прибиральницею в магазині «Алко-шок» та 19 лютого 2020 року продала пляшку горілки за 55 гривень. Так як вона не була продавцем магазину, на неї був складений протокол за торгівлю алкогольними виробами з рук, хоча фактично продаж відбувся в приміщенні магазину. При цьому мав факт реалізації алкогольних напоїв без ліцензії.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, особу, які склала протокол про адміністративне правопорушення, вивчивши та дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Розглядаючи дану конкретну ситуацію і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на даний випадок, суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини хоч і за національним законом ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку судом враховується, що адміністративне стягнення у виді штрафу має каральний і стримуючий характер.

Згідно з положеннями статей 251, 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом положень статей 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю алкогольними напоями з рук. На підтвердження даного факту суду було надано протокол про адміністративне правопорушення серії ГР № 105240 від 19 лютого 2020 року, письмове пояснення ОСОБА_1 та рапорт особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Водночас, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У відповідності до статті 7 КУпАП, статті 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 здійснила реалізацію однієї пляшки горілки в приміщенні магазину «Алко-шок», при цьому не маючи на це дозволу власника та не упевнившись, що власник має ліцензію на торгівлю алкогольними напоями.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, а саме здійснення торгівля алкогольними напоями з рук.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 156, ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А H О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Менського районного суду

Чернігівської області О.А. Савченко