Справа № 428/1953/20
Провадження №3/428/578/2020
Постанова

іменем України

01 квітня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Комплєктової Т.О.,

за участі секретаря судового засідання Кожем`яки А.В.,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого начальником дільниці КП «Житлосервіс «Світанок», паспорт серії НОМЕР_1 , зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи не встановлено,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 142167 від 25.02.2020, складеного інспектором УПП ДПП Луганської області ВБДР ОСОБА_2 ., 15.11.2019 о 12.05 год., у м. Сєвєродонецьку, на перехресті вулиць Енергетиків та Юності, посадовою особою, а саме начальником дільниці № 3 КП «Світанок», відповідальною за утримання зелених насаджень, не вжито заходів щодо ліквідації аварійно небезпечного дерева, яке впало на т/з Renault RVI НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , яке рухалось через дане перехрестя, що стало причиною ДТП, та механічного пошкодження т/з.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП не визнав та пояснив, що КП «Житлосервіс «Світанок» не є балансоутримувачем зелених насаджень, які розташовані на перехресті вулиць Енергетиків та Юності, та не відповідає за них. Крім того, КП «Житлосервіс «Світанок» виконує лише, як управитель за договором, утримання та ремонт спільного майна власників багатоквартирних будинків і прибудинкової території. За договором № 8 від 12.06.2018, співвласниками будинку АДРЕСА_2 » не передбачено послуг з видалення дерев, які, окрім того, можуть бути здійснені за узгодженням з Екологічною інспекцією, а відповідних заяв до КП «Житлосервіс «Світанок» у 2019 році не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, установив наступні обставини.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст.1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку,зміцнення законності,запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 суб`єктом, яким спрямовано до суду матеріал щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , надано протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 142167 від 25.02.2020, схему місця події від 15.11.2019, акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 15.11.2019, фототаблицю з чотирма фотознімками перехрестя, пояснення ОСОБА_3 від 15.11.2019, рапорт ст. інспектора СРОМДТП УПП в Луганській області ДПП Юзефовича Д. від 18.11.2019.

Зі вказаних матеріалів вбачається, що 15.11.2019, приблизно о 12.05 год., на транспортний засіб марки «Renault», моделі RVI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався через перехрестя вулиць Енергетиків та Юності, розташованих у місті Сєвєродонецьку, впало дерево, яке знаходилось поряд з будинком № АДРЕСА_2 вул. Енергетиків, чим спричинено вказаному транспортному засобу механічні ушкодження.

Відповідно до ч. 4 ст. 140 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинило створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Згідно з частиною першої статті 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи, несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про автомобільні дороги» управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

Згідно до статті 18 Закону України «Про автомобільні дороги» складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про автомобільні дороги» основними обов`язками органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є, окрім іншого, організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами.

Отже, суб`єктами адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП можуть бути як громадяни, так і посадові особи до обов`язків яких належить забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або прийняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху. Такими посадовими особами можуть бути лише працівники установи, підприємств та організацій, на яких, в силу їх посадових обов`язків, покладені такі повноваження (права та обов`язки). Однак, така посадова особа не може діяти самостійно без покладення вказаних обов`язків безпосередньо на відповідну установу, підприємство та організацію органом місцевого самоврядування.

Орган, яким зібрано матеріал про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 до протоколу надав, як вже зазначалось, акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 15.11.2019. У даному акті зазначено, що забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці) покладено на КП «Житлосервіс «Світанок», зокрема начальника дільниці № 3 ОСОБА_1 . Між тим, окрім даного акту та вказівки у ньому про відповідальність ОСОБА_1 , суду разом з іншими матеріалами не надано рішення органу місцевого самоврядування про покладення обов`язків на КП «Житлосервіс «Світанок» щодо забезпечення безпечних умов руху на вулицях Юності та Енергетиків у м. Сєвєрожонецьку, як і копії відповідної посадової інструкції начальника дільниці № 3 КП «Житлосервіс «Світанок» ОСОБА_1 , саме що надало би можливості визначити належність останнього до такої відповідальної посадової особи, як і відповідне підприємство чи установу, яка відповідає за належний стан безпеки вказаної ділянки вулиці.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини останнього, суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, хоча вказане правопорушення задокументовано в законний спосіб, з огляду на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р., ратифікованою Україною передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 140 КУпАП, а отже провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9, 33, 34-36, 40-1, 140, 221, 276, 277, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 140 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя Т. О. Комплєктова