Справа № 199/2079/20
ПОСТАНОВА

іменем України

13 квітня 2020 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого не офіційно на СТО - механіком, проживаючого по АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 187 КУпАП,

-За участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

ВСТАНОВИВ:

04.03.2020 року гр.. ОСОБА_1 до Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП на реєстрацію не з`явився, причину не явки нікому не повідомив, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 187 КК України

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив обставини зазначені у протоколі, вину у вчиненому визнав, пояснив суду що під час описаних подій працював на своєму висланому авто, однак через технічний стан авто зламалося, внаслідок його полагодження не встиг вчасно з`явитися на реєстрацію, та повідомити до поліції. При цьому розкаявся та просив суд суворо не карати.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КУпАП, а саме у порушенні правил адміністративного нагляду, повторно протягом року доведена в повному обсязі наявними в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 434765 від 18.03.2020 року, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис в протоколі без будь яких зауважень;

- довідкою про звільнення № ЗАП 04532 відповідно до якої засуджений ОСОБА_1 звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на підставі ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.07.2019р. ;.

- відповідно до постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.07.2019 року ОСОБА_1 при звільнені обрано адміністративний нагляд строком на один рік.

За таких обставин дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.187 КУпАП, а саме порушення правил адміністративного нагляду, повторно протягом року.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, приймаючи до уваги визнання останнім своєї вини, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КУпАП.

ОСОБА_1 , накласти адміністративне стягнення за ч.2 ст. 187 КУпАП у виді штрафу, у розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 170 (сто сімдесят) гривень.

На підставі ст. 401 КУпАП стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В.Щербина-Почтовик

13.04.2020