ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/8311/19 Суддя суду 1 інстанції: Маньковська О.О.
Провадження № 33/818/155/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Чопенко Я.В., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Коваленка М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1983 року народження, громадянин України, мешканець м. Харків,

- визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Судом встановлено, що 14.09.2019 року о 10 год. 58 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21099», державний номер НОМЕР_1 , біля будинку 151-В по пр. Л. Ландау в м. Харкові, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 1118», державний номер НОМЕР_2 . Автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

Не погодившись з постановою районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів ОСОБА_2 .

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вона винесена в порушення норм процесуального права.

ОСОБА_2 був повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги до апеляційного суду не з`явився, що в силу вимог ст.294 КУпАП не є перепоною для апеляційного розгляду.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Визнаючи ОСОБА_1 винним суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення та на схему місця ДТП. (а.с. 3-4), письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 5-6) та пояснення свідка ОСОБА_3 (а.с. 7), рапорт поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону 3 УПП в ХО ДПП (а.с. 8) надав їм належну правову оцінку.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 354665 від 27.09.2019 року (а.с. 9), 14.09.2019 року о 10 год. 58 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21099», державний номер НОМЕР_1 , біля будинку 151-В по пр. Л. Ландау в м. Харкові, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 1118», державний номер НОМЕР_2 . Автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ним не оскаржувалися.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

За порушення вимог зазначених пунктів ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст. 124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

Схема ДТП додана до протоколу (а.с. 4) беззастережно була підписана ОСОБА_1 .

Доводи ОСОБА_1 про те, що свідок ОСОБА_3 пояснив, що саме ОСОБА_1 здійснював екстрене гальмування з метою уникнення зіткнення, навпаки свідчить про недотримання ОСОБА_1 швидкісного обмеження під час руху в місті.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Посилання апелянта на необхідність застосування при розгляді апеляційної скарги Рішення ЄСПЛ «OZTURK v. GERMANY», «Ялло проти ФРН», «Биков проти Росії», «Коробов проти України» та заслуговує на увагу, натомість апеляційний суд вважає, що прийняте судом рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначеному рішенні.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що відноситься до правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючі обставини при накладенні стягнення на правопорушника не враховуються.

Згідно ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 не заперечував факт своєї участі в ДТП.

Таким чином сам факт події - ДТП ОСОБА_1 не заперечується.

За наведних обставин підстави для закриття провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП відсутні.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Хоча ОСОБА_1 і вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася не з його вини, однак протокол про адміністративне правопорушення складений працівником поліції лише відносно ОСОБА_1 .

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , як єдина підстава для притягнення особи до адміністративної відповідальності, не складався, що, у розумінні положень ст.ст.254,256,257,279,294 КУпАП, позбавляє суд апеляційної інстанції можливості надати оцінку діям водія ОСОБА_2 в межах провадження у справі відносно ОСОБА_1 , що не перешкоджає останьому доводити винуватість в дорожньо-транспортній пригоді також іншого її учасника в разі розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Суб`єктивні висновки апелянта щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення належним чином не підтверджені і не базуються на матеріалах справи, а тому не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.

Апелянтом не доведено що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2019 року, щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду Я.В. Чопенко