КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

розглянувши клопотання адвоката Туловича Олега Володимировича в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 6 квітня 2020 року, якою

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 19 лютого 2020 року приблизно о 16.10 год. в м. Києві по вул. Академіка Туполєва, 7, керуючи автомобілем «Део» державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху при перестроюванні не впевнився в безпеці маневру, не надав перевагу в русі автомобілю «Порше» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку ОСОБА_1 мав намір перестроїтись, внаслідок чого здійснив зіткнення з даним автомобілем, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив пп. 2.3 б, 10.1, 10.3 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, адвокат Тулович О.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду. У клопотання про поновлення строку захисник поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 отримав копію постанови тільки 6 травня 2020 року, а тому, посилаючись на положення ст. 289 КУпАП, постанову Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року та інші нормативні акти, вважає, що строк пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи, а також доводи про поновлення строку, викладені в апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, доходжу висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з огляду на таке.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Відповідно до матеріалів справи розгляд справи відбувся 6 квітня 2020 року за участю ОСОБА_1 , і за результатами розгляду справи винесена в цей же день постанова, на яку подана апеляційна скарга (ас. 7).

Протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження постанови суду ОСОБА_1 не скористався своїм правом на її оскарження, а, навпаки, 15 квітня 2020 року ОСОБА_1 сплачений штраф в розмірі 340 грн., а також судовий збір в розмірі 420 грн. (ас. 9), що свідчить про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про постановлене щодо нього судове рішення, порядок та строки його оскарження, та був згідний з прийнятим рішенням.

30 квітня 2020 року, тобто, поза межами строку, встановленого законом на апеляційне оскарження постанови суду, ОСОБА_1 уклав Договір про надання правової допомоги із захисником Туловичем О.В. (ас. 17).

6 травня 2020 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи та отримав копію постанови (ас. 12).

Апеляційна скарга захисником Туловичем О.В. разом із клопотанням про поновлення строку направлена до суду поштовим відправленням тільки 4 червня 2020 року (ас. 24), тобто, поза межами строку, встановленого Законом для апеляційного оскарження постанови суду у справах про адмінправопорушення.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак,, такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява N8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Доводи захисника, викладені у клопотанні про поновлення строку про те, що ОСОБА_1 отримав копію постанови 6 травня 2020 року, а тому відповідно до положень ст. 289 КУпАП строк повинен обчислюватись саме з цього часу, є необґрунтованими, оскільки положення ст. 289 КУпАП не стосуються апеляційного оскарження постанов судді у справах про адміністративні правопорушення, яке регулюється ст. 294 КУпАП.

Посилання захисника напостанову Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» та інші нормативні акти без зазначення обставин, які реально перешкоджали захиснику або ОСОБА_1 подати своєчасно апеляційну скаргу, є безпідставними, тим більше, що протягом дії вказаної постанови ОСОБА_1 та захисник укладали договір, ОСОБА_1 знайомився з матеріалами справи, захисником складались процесуальні документи (ас. 16, 23), які були направлені лише 4 червня 2020 року.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, клопотання не містить, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення захиснику Туловичу О.В. строку на апеляційне оскарження.

З огляду на те, що обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови у клопотанні не наведено, апеляційний суд доходить висновку, що відповідно до положень ст. 294 КУпАП захиснику Туловичу О.В. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 6 квітня 2020 року слід відмовити.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Відмовити захиснику Туловичу Олегу Володимировичу в інтересах ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 6 квітня 2020 року.

Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Справу повернути до Святошинського районного суду м. Києва.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва