Справа 573/1444/20
Номер провадження 3/573/685/20
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О. В.,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

представника адвоката : Третьякова С.М.,

інспектора СРПП Білопільського ВП: Охріменка І.М.,

свідків : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі матеріали, які надійшли із Білопільського ВП Сумського ВП ГУНП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого охоронцем СТОВ «Дружба Нова», паспорт № НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2020 року до Білопільського районного суду надійшов протокол серії ОБ №145055 від 10 серпня 2020 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту протоколу вбачається, що 10 серпня 2020 року о 14:05 год. в с. Марківка по вул. Шкільній, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки Москвич ИЖ 21251-010, д/н НОМЕР_2 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння лиця, тремтіння рук та запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння ухилився шляхом відмови у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

В суді ОСОБА_1 винним себе не визнав, надав письмове пояснення та пояснив, що викладені у протоколі обставини не відповідають дійсності, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не вчиняв дій, спрямованих на порушення правил дорожнього руху або керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Того дня він керував автомобілем у с. Марківка, та був зупинений працівником поліції ОСОБА_6 , який побачивши, що на нього склали один протокол, відразу сказав, що в нього ознаки алкогольного сп`яніння. Проте це не так, оскільки він працює охоронцем та постійно патрулює поля, за ними слідкують онлайн GPS трекери, тому відволікатися від роботи в робочий час та вживати алкоголь він не може. Працівник поліції сказав йому їхати до лікарні для проходження огляду, оскільки алкотестера у нього не було. На питання чи привезуть його назад, працівник поліції тільки посміхався. Тобто, він повинен був їхати за 69 км для проходження огляду, а потім ще 60 км назад, оскільки у поліцейського не було при собі адкотестера. Проте він не відмовлявся від проходження огляду на місці, а відмовився їхати у лікарню, оскільки це було в робочий час.

Представник ОСОБА_1 адвокат Третяков С.М. звернув увагу суду на те, що підстави про зупинку транспортного засобу у працівника поліції були відсутні в той час, коли сам представник поліції ОСОБА_6 перебував у власному автомобілі та почувши музику із автомобіля, який проїжджав поряд, вирішив його зупинити. Коли ж інспектор поліції побачив тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, він зробив запит до відділення поліції та з`ясував, що 01.08.2020 року на водія було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після цього він, для покращення статистичних даних райвідділу поліції, без будь яких підстав ( відсутність ознак алкогольного сп`яніння) запропонував ОСОБА_1 їхати до Білопільської лікарні для проходження огляду, оскільки був впевнений, що той відмовиться. При цьому, працівник поліції ОСОБА_6 зазначив, що алкотестеру у нього в автомобілі не було, документів на алкотестер про його сертифікацію не показував для огляду і в протокол не зазначав. Свідки, які зазначені у протоколі взагалі не були присутні на місці зупинки та під час складання протоколу, і не могли чути і підтвердити про факт відмови від проходження медичного огляду. Вказані свідки поставили свої підписи у приміщенні сільського медзакладу, де ОСОБА_6 формально повідомив про відмову їхати на освідування до Білопільської ЦРЛ. В той же час, з пояснень цих же свідків, які вони надали у суді, останні бачили його в нормальному стані, при цьому він не хитався, жодного запаху із порожнини роту не було, мова була нормальною. Також, пропозиції пройти освідування за допомогою алкотестеру не було, а зразу було запропоновано їхати у лікарню за 60 км від місця зупинки. Водій відмовився їхати до лікарні, оскільки працює охоронцем і йому після обідньої перерви необхідно бути на роботі. Про те, що він в цей день не вживав алкоголю можуть підтвердити і інші працівники господарства. Проте, поліцейський записав на телефон лише його відмову їхати до медичного закладу, а не самі обставини події (а. с. 26).

Крім того, зазначив, що поліцейським не було вказано у протоколі технічний засіб, яким було здійснено відеозапис, його технічні характеристики, яким він намагався здійснити перевірку на стан виявлення ознак алкогольного сп`яніння, чим порушені вимоги ст. 283 КУпАП, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що запис, долучений до протоколу, здійснювався ОСОБА_6 на власний телефон. Вважає, що за таких обставин протокол у справі про адміністративне правопорушення серії ОБ№ 145055 від 10 вересня 2020 року складений з порушенням норм ст. 283 КУпАП, а тому не може вважатись таким, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тому справа підлягає закриттю.

Начальник СРПП № 1 Білопільського ВП ГУНП в Сумській області Охріменко І.М., який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив слідуюче. Так, він працює начальником СРПП № 1 Білопільського відділення поліції, 10.08.2020 року заступив на добове чергування та ніс службу у якості відповідального по району. Зранку надійшло повідомлення про викрадення майна з амбулаторії с. Марківка, він разом із СОГ прибув на місце події. Потім, коли склали протокол ОМП, вони під`їхали до сільської ради, для того, щоб допитати осіб, які можливо щось бачили. Він знаходився за кермом службового автомобіля ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_3 синього кольору, сидів у машині чекав інших працівників поліції. В цей час він почув як зі сторони тракторної бригади їхав автомобіль Москвич ИЖ 21251-010 із якого гучно лунала музика. Він показав сигнал про зупинку жестом руки та з допомогою свистка. Запропонував водію надати документи, водій надав тимчасовий дозвіл. Під час спілкування від водія відчувався запах алкоголю з порожнини рота, тому останньому було запропоновано пройти огляд на місці з допомогою алкотестера або проїхати у лікарню, на що водій ОСОБА_1 відмовився. Тоді з амбулаторії були запрошені дві працівниці, у присутності яких водій відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, тоді ним було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду. На питання представника ОСОБА_1 , ОСОБА_6 повідомив, що дійсно у автомобілі не було наявного алкотестера, проте якщо б водій погодився проходити огляд, він би викликав наряд поліції, який привіз би алкотестер для проходження огляду.

У судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що працюють у амбулаторії загальної сімейної медицини. Того дня працівники поліції приїхали до с. Марківка, оскільки відбулася крадіжка майна. Їх запросили на вулицю, де стояв ОСОБА_7 , якого вони знають, він був тверезий, запаху алкоголю від нього не відчувалося, поведенка була адекватна. В їх присутності працівник поліції спитав у ОСОБА_8 , чи поїде він у лікарню проходити огляд, на що той відмовився. Далі працівник поліції склав протокол, у якому вони поставили свої підписи.

У судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_1 був допитаний свідок ОСОБА_4 , який пояснив, що вони працюють разом з ОСОБА_1 у СТОВ «Дружба-Нова». 10 серпня 2020 року він разом з ОСОБА_8 до обіду здійснювали патрулювання у одному наряді на автомобілі ОСОБА_1 , який був в нормальному стані, без будь-яких ознак алкогольного сп`яніння. Кожного ранку відбувається нарада, де присутні всі охоронці, а потім вони роз`їжджаються по полям. Якщо б ОСОБА_8 був з ознаками сп`яніння чи з запахом перегару, це б було відчутно на нараді, де присуне керівництво, тому у них з цим суворо. Надалі, у обід ОСОБА_7 висадив його у бабусі по вул. Холодна Гора, 12 і поїхав додому на обід. Хвилин через 20 після цього, ОСОБА_8 йому зателефонував та повідомив про зупинку його працівником поліції, який безпідставно звинуватив його у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та склав відносно нього протокол. Після цих подій, вони повідомили свого керівника ОСОБА_9 про вказану подію і продовжили свою робочий день.

Крім того, було надано письмове пояснення ОСОБА_9 , який працює начальником охорони СТОВ «Дружба-Нова». По суті вказаної вище події, останній пояснив, що 10 серпня 2020 року охоронці, в тому числі ОСОБА_1 приступили до виконання своїх обов`язків. В той день ОСОБА_1 був у нормальному стані, ознак алкогольного сп`яніння виявлено не було, про що він стверджує свідомо, оскільки у господарстві існує сувора дисципліна з цього приводу, так охоронці виконують свої обов`язки на автомобілях, а в супротивному випадку такі працівники не допускаються до роботи і навіть ставиться питання про припинення трудових відносин. Крім того, переміщення охоронців на автомобілі під час роботи відслідковується за допомогою GPS контролерів. Після обідньої перерви ОСОБА_1 повідомив його про подію з працівниками поліції. Розповів, що його зупини поліцейські та попросили водійське посвідчення, а у зв`язку з його відсутністю відразу запропонували проїхати в м. Білопілля у лікарню для перевірки його на стан алкогольного сп`яніння. Підтверджує, що 10 серпня 20250 року ОСОБА_7 не мав ніяких ознак сп`яніння, бо увесь час перебував на роботі серед інших працівників, мав нормальну мову, вів себе звичайно, запаху алкоголю від нього чутно не було (а. с. 27).

Аналогічні пояснення надав у суді свідок ОСОБА_5 , який також працює разом із ОСОБА_1 у СТОВ «Дружба Нова» і знав про обставини зупинки працівниками поліції 10.08.2020 року. Зазначив, що бачив того дня ОСОБА_10 зранку, який був тверезий, без ознак сп`яніння, оскільки у них сувора дисципліна щодо цього.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката Третьякова С.М., поліцейського Охріменка С.О., свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

На підставі положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обов`язок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Так, згідно із п. 3 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:

-запах алкоголю з порожнини рота;

-порушення координації рухів;

-порушення мови;

-виражене тремтіння пальців рук;

-різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

-поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, обов`язок проходження особами огляду на стан сп`яніння, покладається на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками сп`яніння.

Проте, із встановлений судом фактичних обставин під час розгляду даного протоколу судом було встановлено, що у ОСОБА_1 під час його зупинки працівником поліції, не було жодної із перелічених ознак алкогольного сп`яніння .

Долучений до матеріалів справи на оптичному диску та досліджений у судовому засіданні відеозапис не є належним і допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки на диску відсутні свідки в присутності яких повинно бути зафіксована відмова від проходження огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про національну поліції», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Порядок та підстави огляду водія на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджено спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103.

Зокрема, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Перелік ознак алкогольного сп`яніння наведено у п. 3 розділу І цієї Інструкції.

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції встановлено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, з викладеного вбачається, що в разі виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, співробітники поліцію мають запропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу в присутності двох свідків, а в разі відмови у проведенні такого огляду, в найближчому медичному закладі.

Проте, дослідивши додані до матеріалів адміністративної справи докази, а також надані в суді покази свідків та інспектора, суд дійшов висновку, що не було дотримано встановленого порядку проведення водію огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме не пропонувалось пройти такий огляд співробітником поліції на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу, який був відсутній у службовому автомобілі, що є істотним порушенням процедури проведення такого огляду.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Конституційний Суд України в своєму рішення від 22.12.2010 року по справі №23-рп/2010 вказав на те, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріплених в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ. Зокрема, у своєму рішення по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачено: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив свою позиція, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпція факту. Тобто таких, які не залишають місця сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

В силу положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, у зв`язку з недотриманням встановленого порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння відповідно до чинного законодавства України, всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачяться на його користь.

Враховуючи те, що при розгляді справи належних доказів, що підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до суду надано не було, суд приходить до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно закрити, у зв`язку з недоведеністю наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 130, 247, 251, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя