Справа№718/2306/20
Провадження№3/718/1000/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2020 року м. Кіцмань Чернівецька область

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Мінів О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення які надійшли від управління Національної поліціїв Чернівецькій області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, водія маршрутного транспортного засобу, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , та жителя АДРЕСА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіцманського районного суду Чернівецької області 04.11.2020 року надійшли матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення: серії АПР18 №497213 від 27.10.2020 року, згідно якого, 27.10.2020 рокуо 15 год 50 хв,на автодорозі Т2601 0+850 км, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ПАЗ 32054 д.н.з. НОМЕР_1 , який використовується для перевезення пасажирів «Чернівці-Ревно», порушив правила щодо карантинних обмежень у червоній зоні відповідно до постанови КМУ №641, а саме перевозив осіб у кількості 31 особа, при дозволеній відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ 22 особи, відповідальність за що передбачено ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнав. Щиро розкаявся у вчиненому. Пояснив суду, що він не являється власником транспортного засобу, а працює водієм у ПП ОСОБА_2 . Вказував на те, що курсує маршрутом тільки 2 рази на день, а 27.10.2020 року було багато пасажирів, які направлялися в с. Ревне, Кіцманського району. На його неодноразові прохання покинути салон автобуса, вони не реагували.

Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин цього адміністративного правопорушення, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З диспозиції статті 44-3КпАП випливає, що відповідальність за даною нормою настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Слід звернути увагу, що стаття 44-3 КпАПне визначає конкретних правил карантину, проте має посилання на ряд нормативно-правових актів, якими такі правила встановлюються, тобто дана норма є бланкетною.

Згідно підпункту 1 пункту 15 Постанови КМУ від 22.07.2020 року №641, на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено червоний рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для зеленого, жовтого та помаранчевогорівня епідемічної небезпеки, забороняються:

1) регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним, залізничним транспортом, міським електротранспортом, метрополітеном у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, крім перевезення:

Легковими автомобілями, кількість пасажирів, включаючи водія, в яких не більше п`яти осіб без урахування осіб віком до 14 років.

Зі змісту частини другої статті 251КпАП випливає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255КпАП уповноважені на те особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) мають право складати протоколи про правопорушення, зокрема, передбачені статтею 44-3 КпАП.

Отже, обов`язок зі збирання доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення працівниками органів внутрішніх справ (Національної поліції) в даному випадку виконано не було.

Зокрема до матеріалів справи не додано реєстраційних документів на транспортний засіб, яким здійснював перевезення пасажирів ОСОБА_1 , з метою встановлення дозволену кількість місць для сидіння.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні свідки вказаної події, натомість з протоколу вбачається, що пасажирів було 31 осіб, однак жодних пояснень від даних осіб, працівники поліції не відібрали. Зокрема не з`ясували, хто ці люди, куди їдуть, на якій підставі їх перевезення здійснює ОСОБА_1 , тобто не встановлено їх особи.

Суд вважає за доцільне звернути увагу, що у прецедентній практиці Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема у справ і«Малофєєвапроти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04), вказано, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі справі «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Як вже судом зазначено вище, будь-яких об`єктивних даних на підтвердження відомостей, викладених у протоколі, суду надано не було.

Отже, аналізуючи надані суду матеріали, суд вважає, що уповноваженими особами органу Національної поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення не доведено, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення і в його діях наявні ознаки такого правопорушення, а тому суд вважає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 247КпАП провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.44-3,247,283,284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 заст. 44-3 КУпАПзакрити на підставі п. 1ст. 247 КУпАПу зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у його діях.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.І. Мінів