Справа № 203/4060/20
Провадження № 3/0203/2682/2020
П О С Т А Н О В А

іменем України

26.11.2020 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Смольняков О.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Посадовою особою УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме за те, що він 26.10.2020 року о 15 год. 05 хв. в м. Дніпро, на пр. Д. Яворницького, 102 ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Aveo НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце та час судового розгляду повідомлений належним чином.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_1 знаючи про наявність стосовно нього справи про адміністративне правопорушення, не з`являвся на поштове відділення для отримання поштової кореспонденції, рівно як і особисто не доклав зусиль для дізнання про дату розгляду справи.

Оскільки, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленою про місце та час розгляду справи щодо неї, до суду не з`явилась, доходжу висновку про можливість розгляду справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення,поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За вимогами ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан сп`яніння проведений із порушенням чинного порядку визнається недійсним.

Згідно ст. 272 КУпАП, свідок зобов`язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які їй відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів патрульної полiцiї покладається обов`язок документування відомостей про адмiнiстративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адмiнiстративного правопорушення.

Судом встановлено, що долучені письмові пояснення свідків не відповідають вимогам допустимості доказів, оскільки в розумінні ст. 272 КУпАП на інспекторів патрульної поліції покладається обов`язок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення.

Водночас, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 виготовлені на заздалегідь підготовленому бланку, який містить вже заповнені графи щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Натомість свідок повинен добровільно та самостійно пояснити те, що йому стало відомо з приводу обставин вчиненого правопорушення, та тільки в такому разі дані пояснення можуть мати об`єктивний характер та використовується, як достовірний доказ у справі. У зв`язку із чим, пояснення вказаних свідків, які виготовлені на спеціальних бланках, суд не приймає в якості належного та допустимого доказу.

Судом встановлено, що долучені письмові пояснення свідків не відповідають вимогам допустимості доказів, так як мають певні протиріччя з іншими матеріалами справи, зокрема долученим відеозаписом з місця події.

Відповідно до дослідженого відеозапису не вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності вказаних свідків.

Також на відеозаписі не зафіксовано, що співробітники поліції повідомили водію ОСОБА_1 , які саме ознаки сп`яніння наявні у останнього, які б давали підстави вважати, що водій знаходиться у стані наркотичного сп`яніння, тим самим приходжу до висновку, що порушені права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі і права знати, в чому він обвинувачується, а відтак і права на захист.

Інших вагомих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ст.130 ч.1 КУпАП в матеріалах справи не міститься.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи, що суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом наданні посадовими особами матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не знайшли свого підтвердження. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.283-285, 251, 266, п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження за адміністративним матеріалом про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Суддя О.О.Смольняков