Справа № 316/361/20
Провадження № 3/316/125/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2020 рік м.Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Куценко М.О., розглянувши адміністративну справу відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт Куйбишеве Запорізької області, працюючого ВП ЗАЕС на посаді майстра, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.181 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Енергодарського міського суду Запорізької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ГР №286925 від 04.01.2020 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.181 КУпАП.

Відповідно до змісту протоколу, 03.01.2020 року о 23.35 год. ОСОБА_1 , знаходячись в клубі настільних ігор за адресою: АДРЕСА_2 , приймав участь в організованій без дозволу азартній грі в карти на гроші, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 181 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.181 КУпАП не визнав, пояснивши, що 03.01.2020 року приблизно о 20.00 год. знаходився у ТЦ «Чайка» по вул.. Козацька м. Енергодар у підвальному приміщенні, грав з приятелями в карти, ніяких грошових ставок при цьому не робив. Щоб хтось з відвідувачів клубу грав в карти на гроші не бачив.

Дослідивши надані до суду матеріали, вислухавши заперечення ОСОБА_1 , оцінивши докази, суд приходить до наступного:

Згідно положень ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Нормами ст.278 КУпАП на орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, у тому числі і суддю суду першої інстанції, покладений обов`язок на стадії підготовки справи про адміністративне правопорушення вирішити питання, чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення за ч.1 ст.181 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене за ч.1 ст.181 КУпАП настає за участь в організованих без дозволу азартних іграх.

Отже, як вбачається з диспозиції ч.1 ст. 181 КУпАП, відповідальність за дане адміністративне правопорушення (участь в організованій без дозволу азартній грі) є похідним від самої організації азартної гри, тобто для встановлення факту участі необхідно встановити факт здійснення саме азартної гри та її організації.

Відповідно до діючого законодавства України, за організацію азартних ігор передбачена кримінальна відповідальність за ст. 203-2 КК України (зайняття гральним бізнесом).

Ч.1 ст. 181 КУпАП та ч.1 ст. 203-2 КК України є бланкетними диспозиціями та для розкриття їх змісту необхідно звернутись до положень Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні».

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні»:

- гральний бізнес - діяльність, пов`язана з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор у казино, на гральних автоматах, комп`ютерних симуляторах, у букмекерських конторах, в інтерактивних закладах, в електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування сервера;

- азартна гра - будь-яка гра, обов`язковою умовою участі в якій є сплата гравцем грошей, у тому числі через систему електронних платежів, що дає змогу учаснику як отримати виграш (приз) у будь-якому вигляді, так і не отримати його залежно від випадковості.

- організатори азартних ігор - фізичні та юридичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють діяльність з організації і проведення азартних ігор з метою отримання прибутку;

- організація і проведення азартних ігор - діяльність організаторів азартних ігор, що здійснюється з метою створення умов для здійснення азартних ігор та видачі виграшів (призів) учасникам азартних ігор;

- учасники азартних ігор - фізичні особи з повною цивільною дієздатністю, що беруть участь в азартних іграх.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами уповноваженими на складання вищезазначеного протоколу, до справи на обґрунтування протоколу, долучено копії матеріалів кримінального провадження (протоколи слідчих дій, допити свідків і т. д.) №000384 внесеного до реєстру досудових розслідувань 14.12.2018 року за ч.1 ст. 203-2 КК України.

А отже, фактично зазначені документи (копії), які долучено в якості доказів, зібрано не в рамках справи про адміністративне правопорушення, а в рамках розслідування кримінального провадження щодо іншої особи, яка підозрюється за ч.1 ст. 203-2 КК України, з приводу організації, проведення та надання можливості доступу до азартних ігор.

Натомість, матеріали справи про адміністративне правопорушення, взагалі не містять пояснень свідків та інших доказів у відповідності ст. 251 КУпАП, зібраних в рамках підготовки матеріалу протоколу про адміністративне правопорушення, окрім самого протоколу та копій матеріалів кримінального провадження. Крім того в протоколі взагалі не зазначено будь-яких свідків адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в адміністративній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог КУпАП. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в адміністративному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Згідно з вимогами ст.283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Більше того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.53 Рішення ЄСПЛ у справі «Смирнов проти України» від 15.10.2010 р., заява №38683/06; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява № 29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року зазначено, що Уряд визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оскільки за організацію грального бізнесу (азартної гри) передбачена кримінальна відповідальність, для встановлення факту організації без дозволу саме азартної гри необхідно наявність обвинувального вироку суду, який як вбачається з матеріалів справи відсутній.

Належних доказів, які б підтверджували участь ОСОБА_1 в організованій без дозволу саме азартній грі, матеріали справи не містять. Як вже зазначалось раніше копії матеріалів кримінального провадження, яке розслідувалось щодо іншої особи, не в рамках розгляду матеріалу про адміністративне правопорушення не містять належних доказів та не являються належними доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки на час його розгляду факт організації саме азартних ігор участь в яких інкримінується ОСОБА_1 , ще не встановлено у спосіб визначений законодавством України (винесенням за даним фактом обвинувального вироку, який набрав законної сили).

Таким чином, враховуючи положення ст.62 Конституції України, враховуючи відсутність в матеріалах адміністративної справи беззаперечних належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, суд приходить до висновку необхідність закриття провадження у справі з підстав визначених п.1 ст.247 КУпАП.

Досліджені обставини вказують на відсутність правових підстав для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.181 КУпАП.

Крім того, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що встановлення факту участі в організованій без дозволу азартній грі за даним фактом, за обставинами викладеними в протоколі, без наявності належних доказів встановлення, відповідно до вимог чинного законодавства України, самого факту організації азартної гри, призведе до опосередкованого встановлення винуватості осіб, які обвинувачуються в організації грального бізнесу за даним фактом (в рамках кримінального провадження), та відносно яких кримінальне провадження ще не розглянуто, поза межами розгляду кримінального провадження, а також призведе до надання оцінки матеріалам кримінального провадження поза межами його розгляду, що є недопустимим.

За таких обставин суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення на ч.1 ст. 181 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Енергодарський міський суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М. О. Куценко