Справа № 408/771/20-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року смт Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Соболєв Є.О., розглянувши матеріал, що надійшов з Головного управління ДФС у Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Лутугине, громадянина України, непрацюючого, іпн. НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення № 50 від 04 лютого 2020 року йдеться, що 04 лютого 2020 року о 10:00 годині на перехресті автодоріг Т-1309 та Р-22, що знаходиться між с-щем Широкий та с Нижня Вільхова Станично-Луганського району Луганської області, при несенні служби фіскальним нарядом виявлений факт надання ОСОБА_1 послуг з вантажних перевезень з метою отримання прибутку із с Затишшя Харківської області до смт Станиця Луганська Луганської області. Дану діяльність ОСОБА_1 здійснював автомобілем Ford Transit BП 5С, державний номер НОМЕР_2 , без реєстрації у якості суб`єкта господарської діяльності або без отримання ліцензії на провадження певного виду діяльності, чим порушив вимоги ст. 58 Господарського кодексу України.

Зазначені дії ОСОБА_1 співробітниками ДФС були кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав, що здійснював перевезення з метою отримання прибутку. При цьому пояснив, що в той день разом із батьком допомагав матері в доставці товару з м Харкова. Мати є приватним підприємцем і здійснює торгівлю продуктами харчування на ринку в смт Станиця Луганська. За товаром вони з батьком поїхали, оскільки цього разу постачальники, які постачали їй товар його не привезли. На поставлені запитання пояснив, що співробітники ДФС нічого йому не роз`яснювали, а також толком не давали прочитати, що він підписував. Так само вони не складали протокол на батька, який до цього весь час був за кермом, та якого він поміняв вже у смт Новоайдар, коли той втомився.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши адміністративний матеріал, вважаю необхідним зазначити таке.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 164 КУпАП відповідальність за цією статтею наступає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ч. 1 ст. 42 ГК України).

Із суб`єктивної сторони правопорушення за ст. 164 КУпАП характеризується умисними діями.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Однак зазначеним нормам закону зібраний працівниками ДФС матеріал не відповідає.

Так, з матеріалів справи вбачається, що правниками ДФС висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП зроблений лише з того факту, що він перебував за кермом автомобілю, на якому здійснювалось перевезення товару, а також з його нібито письмових пояснень, де ОСОБА_1 вказував, що робить це постійно з метою отримання прибутку..

Проте, співробітники ДФС не звернули увагу на довідку, видану 04.02.2020 ТОВ «Ринок сільськогосподарської продукції» с Затишшя Харківської області, з якої йдеться, що весь товар, який перевозився автомобілем, був куплений батьком ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , який зі слів ОСОБА_1 керував автомобілем до смт Новоайдар, а далі передав кермо йому, коли втомився.

Дана довідка підтверджує пояснення ОСОБА_1 , надані ним в суді, що він тільки допомагав перевозити товар для здійснення господарської діяльності його матір`ю, а не для отримання безпосередньо ним прибутку від вказаної діяльності.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи, що матеріал про адміністративне правопорушення не містить доказів здійснення ОСОБА_1 самостійної, ініціативної, систематичної, на власний ризик господарської діяльності, вважаю, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, тому справа відносно нього підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ст. 247, 248, 252, 283, п. 3 ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена до Луганського апеляційного суду через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Є.О.Соболєв