ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 665/617/20 Головуючий в 1 інстанції Березніков О.В.
Провадження №33/819/224/20 Доповідач в апеляційній інстанції Красновський І.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2020 року місто Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Красновський І.В., за участю захисника Сидоренко Н.О. в режимі відеоконференції розглянувши апеляційну скаргу захисника Сидоренко Н.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Чаплинського районного суду Херсонської області від 12.05.2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Чаплинського районного суду Херсонської області від 12.05.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 14.04.2020 року о 17-45 годині перетнувши адміністративну межу з АР Крим, відмовився від обов`язкової обсервації в Каланчацькій РЛ, встановлених п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Co-2» зі змінами. В діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 44-3 КУпАП, а саме: порушення санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених іншими актами законодавства з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В апеляційній скарзі захисник Сидоренко Н.О. вважає, що суд допустив порушення прав на захист ОСОБА_1 , оскільки розглянув справу без його участі. Судове повідомлення про розгляд справи він не отримував, а наявна в матеріалах справи телефонограма не передбачена нормами закону. Крім того, обставини, які були встановлені в суді не відповідають дійсності, оскільки 14.04.2020 року ОСОБА_1 перетнув кордон тимчасово окупованої території АР Крим та підписав згоду про самоізоляцію за місцем свого проживання. Вважає, що протокол складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП. Просить постанову скасувати, а адміністративну справу щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови. мотивуючи тим, що про існування постанови дізнався 20.05.2020 року.

Правопорушник ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином, про що було підтверджено захисником Сидоренко Н.О.

Заслухавши пояснення апелянта захисника Сидоренко Н.О., яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, вважаю, що воно підлягає задоволенню у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП та доходжу висновку за можливе поновити захиснику Сидоренко Н.О. строк на апеляційне оскарження постанови.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону районним судом виконано належним чином.

Висновок районного суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, при обставинах викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку.

В статті 1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року ( зі змінами) визначено, що карантин - це адміністративні та медико - санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

У відповідності до ст. 41 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Відповідно до п. 5 постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (в ред. яка діяла на момент вчинення правопорушення) установити, що обов`язковій госпіталізації до обсерваторів (ізоляторів), які визначаються обласними, Київською міською державними адміністраціями, особи, які в`їжджають з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим і м. Севастополя через контрольні пункти в`їзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї.

Так, положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що 14.04.2020 року ОСОБА_1 перетнув кордон тимчасово окупованої території АР Крим та підписав згоду про самоізоляцію за місцем свого проживання, є голослівними та нічим не підряджені. Проте в матеріалах адміністративної справи є пояснення ОСОБА_1 , відповідно до якого йому було роз`яснено про відповідальність за порушення постанови КМ України №241 та він відмовився від обов`язкової госпіталізації до обсерваторів.

Отже, не дотримавшись передбачених заборон щодо обов`язкової госпіталізації ОСОБА_1 , порушив встановлені постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 р. № 211 правила щодо карантину людей, тобто в його діях наявний склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови суд вірно оцінив зібрані у справі докази та обґрунтовано дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 , має місце склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 44-3 КУпАП, доводи викладені в апеляційній скарзі захисника не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду, а отже відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Доводи апеляційної скарги захисника, що протокол складений з порушенням 256 КУпАП, а саме без визначення підпунктів Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. №211 є безпідставними, оскільки формулювання адміністративного правопорушення органами поліції в протоколі серії АПР18 № 719247 від 14.04.2020 року, вказані правильно.

Твердження захисника про те, що не зазначені в протоколі свідки та поняті є необґрунтовані, оскільки ст. 44-3 КУпАП або іншою нормою закону не передбачено складання протоколу за вказане правопорушення у присутності понятих та свідків.

З матеріалів справи вбачається, що, суд першої інстанції вжив заходів для повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду телефонограмою, застосував визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, встановлені ст. 277 КУпАП та обґрунтовано застосував норми ст. 268 КУпАП, щодо необов`язкової присутності при розгляді справи, належним чином повідомленої особи яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було роз`яснено в якому суді буде розглядатися адміністративна справа, його адреса.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа проти Іспанії " від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Положеннями ст.ст. 23, 33 КУпАП регламентовано, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до ст. 33 КУпАП, правильно врахував характер вчиненого правопорушення в умовах гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, особу правопорушника, ступінь його вини, зокрема те, що він

піддав ризику зараження пасажирів цією хворобою, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та призначив адміністративне стягнення в мінімальних межах санкції ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і мотивованим, відтак підстав для його скасування немає, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову районного суду - без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Сидоренко Н.О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Чаплинського районного суду Херсонської області від 12.05.2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)