Справа № 182/850/20
Провадження № 3/0182/394/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16.03.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Борисової Н.А.,

при секретарі Величко Л.П.,

представника малолітнього

потерпілого ОСОБА_1 . ОСОБА_2

її представника

адвоката Чуприни Н.М.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_3

його представника

адвоката Левченка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі, Дніпропетровської області протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №290681 від 04.02.2020 р., який надійшов від Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровські області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , працюючого менеджером АТ «Дельта Банк», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №290681 складеного 04.02.2020 року:

14.11.2019 року об 11 год., гр. ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно свого малолітнього сина ОСОБА_1 насильство в сім`ї, а саме умисні дії фізичного характеру та психологічного характеру, які полягали у тому, що він забіг до групи дитячого садка, де навчається його малолітній син ОСОБА_1 , схопив його та почав силоміць виносити з групи до виходу, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю дитини.

ОСОБА_3 не згоден з обставинами, викладеними в протоколі і в судовому засіданні пояснив наступне.

23.05.2019 р. він розірвав шлюб з ОСОБА_2 . В шлюбі в них народився син ОСОБА_1 2015 р.н., який з 21.09.2018 р. проживає з матір`ю в м. Нікополі у власному житлі. Він періодично бачився з дитиною, але його виганяли. Мати дитини не бере від нього слухавку, та він не може домовитися з нею про побачення з сином. З квітня 2019 року він почав приїздити без попередження, та чекав їх біля під`їзду. Він зустрічався з сином у дитячому садку. Але, 12.09.2019 коли він грався зі своїм сином в дитячому садку, до нього підійшла вихователь ОСОБА_4 і почала обмежувати його у спілкуванні на прохання матері хлопчика. 14.11.2019 він приїхав до дитячого садку, але дітей на території садку він не побачив, а тому зайшов до приміщення садку. Там була бабуся,яка почала перешкоджати його зустрічі з сином. Тому, він взяв сина на руки та виніс до роздягальні, щоб поспілкуватись з дитиною наодинці. У вихователя він не питав дозволу. Дитина не плакала, навіть тоді, коли його вихователь і бабуся почали виривати у нього з рук. Він відпустив сина з рук та вийшов з дитячого садка. При цьому він не заперечував, що дійсно викликали поліцію, приїзду якої він дочекався і написав заяву про перешкоджання йому іу спілкуванні з дитиною. Протокол стосовно нього на місці не склали, хоча він не переховувався. У нього дружні стосунки з дитиною і син його не боїться. Він не мав наміру спричинити своїми діями будь-якої шкоди дитині, яку дуже любить. На даний час в провадженні суду перебуває цивільна справа щодо встановлення часу і місця побачення його з сином. На його думку поведінка його колишньої дружини яка перешкоджає його спілкуванню з сином, викликана саме розглядом зазначеної цивільної справи. ОСОБА_3 і його представник просили закрити адміністративну справу за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення в його діях, а також невідповідністю протоколу вимогам законодавства.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_1 2015 р.н., який відвідує дитячий садок санаторного типу № 48. після розірвання шлюбу син проживає спільно з нею в м. Нікополі і до серпня 2019 року її чоловік без перешкод спілкувався за бажанням з сином. Однак, в 31.08.2019р. він спричинив на очах у дитини тілесні ушкодження її батьку і дідусю хлопчика, внаслідок чого дитина зазнала нервового стресу і проходила курс лікування і реабілітації. Тому, вона написала заяву завідувачці дитячого садку про те, що забирати дитину може лише вона і бабуся, а побачення сина з ОСОБА_5 відбувалися в присутності співробітника служби у справах дітей. 14.11.2019 року її викликала завідувач садку повідомивши, що ОСОБА_3 під час обіду увірвався в групу, зі сторони спини він схопив сина і поніс роздягнутого з групи до виходу. Син і інші діти його діями були налякані, кричали. Він не питав дозволу у вихователя. А коли остання запитала, куди він виносить дитину без одягу, ОСОБА_3 почав бігти на вулицю, але на першому поверсі вибігли вихователі і він з дитиною забіг в іншу групу. Адміністрація садку викликала поліцію, яка з невідомих їй причин не склала адміністративний протокол стосовно ОСОБА_3 . Стверджує, що вона того ж дня звернулася безпосередньо до служби у справах дітей. а служба з відповідним листом до поліції. але заходи, а саме протокол було складено набагато пізніше стосовно ОСОБА_3 . З її слів хлопчик перебував у стресовому стані з ним спілкувався психолог і він проходив курс реабілітації. На даний час він не спілкується з батьком.

Допитана в судовому засіданні головний спеціаліст служби у справах дітей виконкому Нікопольської міської ради, ОСОБА_6 , суду повідомила, що на даний час ОСОБА_2 і її малолітній син ОСОБА_7 перебувають під соціальним супроводом, оскільки дитина на її думку зазнала психологічного насилля. До служби у справах дітей безпосередньо звернувся ОСОБА_3 , який повідомив, що його колишня дружина перешкоджає його побаченням з сином. Кілька раз побачення відбувалися в її особистій присутності за згодою батька і матері дитини. Одного разу, 12.09.2019 р. хлопчик не захотів йти до батька і побачення швидко завершилося, що відбувалося у парку біля виконкому. Але причини такої поведінки дитини їй невідомі. На її думку, дитина боїться поведінки батька після застосування останнім насилля по відношенню до дідуся в присутності хлопчика. Саме цим були викликані обмеження у спілкуванні з дитиною зі сторони матері. ОСОБА_3 співробітники служби неодноразово повідомляли про неможливість зустрічі з дитиною в дитячому садку, оскільки відповідальність за дитину несе на той час адміністрація садку. 14.11.2019р. приблизно о 14 год. до служби звернулася завідувач садку № 48 Дорошенко з повідомленням про те, що ОСОБА_3 під час обіду, забіг у групу і вчинив насильницькі дії проти волі хлопчика. А саме, схопив його зі стільця, без дозволу вихователя і, взявши на руки, побіг з дитиною до виходу. Зі слів ОСОБА_8 , дитина злякалася і почала плакати і кричати разом з іншими дітьми. У зв`язку з чим адміністрація садку викликала поліцію. Потім до служби звернулася мати хлопчика і за її згоди, без її участі було проведено розмову з хлопчиком, який має достатній рівень розумового розвитку і який розповів психологу і їй, оскільки знайомий з нею раніше і має певний контакт, про те, що йому було боляче, бо батько тиснув його міцно, він злякався і навіть на тілі дитини був синець. Зі слів хлопчика: « папа вел себя как злодей». На даний час в провадженні суду перебуває справа щодо визначення кількості місць для побачення з дитиною ОСОБА_3 .

Вина ОСОБА_3 зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №290681 від 04.02.2020 року, в якому викладено обставини вчиненого правопорушення (а.с.1). Відповідно до заяви ОСОБА_2 , 14.11.2019 року об 11:45 год., її колишній чоловік - ОСОБА_3 , намагався силою забрати з дитячого садка АДРЕСА_3 сина ОСОБА_9 . Вихователь та завідувач не були попереджені про візит батька, який без їх відома взяв дитину на руки та почав виносити з дитячого садка, без одягу. При цьому ОСОБА_3 чинив фізичний опір та вів себе агресивно (а.с.3). Згідно електронного рапорту Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 14.11.2019 р., ОСОБА_10 бабуся хлопчика, яка була присутня в той момент в дитячому садку, повідомила, що у дитячому садку №48 батько ОСОБА_1 намагається викрасти сина з дитячого садку, з застосуванням фізичної сили (а.с.3).Відповідно до повідомлення від 15.11.2019р., яке надійшло до Нікопольського ВП зі Служби у справах дітей НМР 14.11.2019 о 12 год. до служби надійшов телефонний дзвінок від ОСОБА_11 , яка є завідувачем дитячого садка №48, про те, що ОСОБА_3 під час обіду ввірвався в дитячий заклад та забрав свого сина ОСОБА_12 та побіг з ним на руках до виходу. Після цього під час бесіди з малолітнім ОСОБА_13 у приміщенні служби у справах дітей, останній повідомив, що в той день він злякався, плакав, кричав та не хотів йти з батьком. При цьому хлопчик зазначив, що не хоче бути з батьком і боїться його, просив захистити його від батька. Після вказаних подій у дитини з`явились страхи. (а.с.14). Відповідно до висновку психолога у ОСОБА_12 в ході діагностики емоційно-вольової сфери встановлено, що рівень саморегуляції та само контролю знижений, у останнього проявляється тривожність в поведінці, наявність страхів, а саме страх темряви, залишитися наодинці, страх фізичного насилля над його рідними ( а.п.16). Хлопчик проходив курс лікування невроподібного синдрому згідно виписки з історії хвороби ОСОБА_1 ( а.п.15) і йому рекомендоване без визначення термінів реабілітаційне втручання.

Відповідно до п.3, 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» п.3) домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; п.14) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Враховуючі відомі обставини справи, очевидно, що в діях ОСОБА_3 вбачається порушення п.3, 14 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», за які передбачено відповідальність за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний адміністративний протокол надійшов до суду після доопрацювання 12.02.2020 року, з врахуванням вищенаведених обставин, на день розгляду справи сплинули строки, встановлені законодавством для накладення адміністративного стягнення, тому, відповідно до п. 7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. ч.5 38, ч.7 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, провадженням закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: Н. А. Борисова