Провадження № 33/801/166/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Стьоби Ю.М.,

потерпілого - ОСОБА_2 ,

захисника потерпілого - Захарчука М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу подану захисником адвокатом Стьобою Юрієм Миколайовичем в інтересах ОСОБА_1 , та апеляційну скаргу, подану захисником Захарчуком Максимом Володимировичем в інтересах потерпілого ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

встановив:

09 листопада 2019 року о 15 год 05 хв по вулиці 8-Березня у м. Вінниці водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», номерний знак, НОМЕР_1 не виконала вимогу дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія розмітки), а також була неуважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не відповідно відреагувала на її зміну в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «BMW 5300», номерний знак НОМЕР_2 , який за інерцією здійснив зіткнення з припаркований автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», номерний знак НОМЕР_3 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_3 порушила вимоги п.п. 8.5.1, 2.3б Правил дорожнього руху України, відповідальність за вказане правопорушення передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 лютого 2020 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 420, 4 грн в дохід держави.

На таку постанову захисник ОСОБА_1 адвокат Стьоба Ю.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати , а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП ґрунтуються на показах свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є сумнівними, суб`єктивними, не узгоджуються із схемою ДТП. Також судом неправильно відображено свідчення ОСОБА_5 , який не вказував про те, що ОСОБА_3 виїхала на смугу зустрічного руху. При цьому судом безпідставно не взяті до уваги покази ОСОБА_1 про те, що саме водій «BMW» на великій швидкості виїхав на зустрічну смугу руху і з метою уникнення лобового зіткнення звернув праворуч, внаслідок чого зачіпив її автомобіль та інший припаркований автомобіль.

В апеляційній скарзі захисник Стьоба Ю.М. заявив клопотання про призначення у справі судової авто-технічної експертизи, необхідність проведення якої обґрунтовував встановленням особи, винної у ДТП, для чого потрібні спеціальні знання, яке було безпідставно відхилено судом першої інстанції.

25 лютого 2020 року захисник ОСОБА_2 адвокат Захарчук М.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 лютого 2020 року в частині накладеного стягнення та призначити стягнення ОСОБА_1 у вигляді позбавлення її права керування усіма видами транспортних засобів на один рік, посилаючись на неповне з`ясування судом усіх обставин справи та порушення норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовував тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_1 не виконав вимоги статті 33 КУпАП, не врахувавши особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність: а саме, що остання не працює, керувала транспортним засобом без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, не сприяла відшкодуванню моральної та матеріальної шкоди потерпілому, який зазнав тілесних ушкоджень та був госпіталізований до лікарні, з метою уникнення відповідальності одразу відчужила належний їй транспортний засіб, грубо порушила вимоги ПДР України, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражала на небезпеку себе та інших громадян, а тому призначене покарання у виді штрафу не виконує виховну та превентивну функцію адміністративного стягнення.

Одночасно з апеляційною скаргою адвокат Захарчук М.В. подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, яке обґрунтовував тим, що постановою Вінницького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року була повернута його апеляційна скарга на цю постанову в зв`язку з тим, що до апеляційної скарги, поданої та підписаної ним в інтересах ОСОБА_2 , не були додані документи, які підтверджують його повноваження як адвоката на представництво інтересів потерпілого в апеляційному суді, в тому числі право апеляційного оскарження постанови. З такою постановою захисник ознайомився в Єдиному державному реєстрі судових рішень після її оприлюднення 24 лютого 2020 року, після чого подав апеляційну скаргу, з доданими документами на підтвердження його повноважень представляти інтереси ОСОБА_2 у Вінницькому апеляційному суді.

Згідно з частиною другою статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За змістом ч. 1 ст. 271 КУпАП захисником у справі про адміністративне правопорушення може бути адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. За дорученням особи, яка його запросила, від її імені захисник має право подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також інші права, передбачені законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 271 КУпАП повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

Вимоги до ордеру встановлюються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Положенням про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року апеляційну скаргу Захарчука М.В ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області 03 лютого 2020 року повернуто особі , яка її подала, як таку, що подана та підписана особою без підтвердження повноважень на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. Зокрема адвокатом Захарчуком М.В. не було додано до апеляційної скарги ордер на представництво інтересів ОСОБА_2 у Вінницькому апеляційному суді , а наявний у матеріалах справи ордер серії ВН № 120733 від 26 грудня 2019 року підтверджував повноваження адвоката лише у Вінницькому міському суді Вінницької області. Також до апеляційної скарги не було додано витяг з договору про надання правової допомоги, із зазначенням повноважень захисника чи обмеження права на вчинення окремих дій, зокрема, оскаржувати постанову судді місцевого суду, обов`язок подання якого передбачений імперативною нормою ст. 271 КУпАП і раніше такий договір захисником не подавався.

25 лютого 2020 року адвокатом Захарчуком М.В. подано апеляційну скаргу, до якої додано ордер серії ВН №120746 від 25 лютого 2020 року на представництво інтересів ОСОБА_2 у Вінницькому апеляційному суді та витяг з договору №26/12-19А про надання правової допомоги від 26 грудня 2019 року, тобто виконано вимоги статті 271 КУпАП щодо надання документів на підтвердження повноважень захисника на представництво інтересів потерпілого в суді апеляційної інстанції.

Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення від 26 липня 2007 року у справі «Walchli v. France», від 8 грудня 2016 року «ТОВ «Фріда» проти України»).

Апеляційний суд враховує необхідність забезпечення права потерпілого на доступ до правосуддя, встановлене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зважаючи на усунення недоліків апеляційної скарги у розумний строк після винесення постанови Вінницького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року про її повернення, дійшов висновку про наявність підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник Стьоба Ю.М. просили додатково врахувати, що на утриманні ОСОБА_1 перебуває двоє малолітніх дітей, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Стьоби Ю.М., які свою апеляційну скаргу підтримали, проти апеляційної скарги захисника Захарчука М.В. заперечили, потерпілого ОСОБА_2 та його захисника адвоката Захрчука М.В., які підтримали свою апеляційну скаргу та заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника Стьоби Ю.М., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд дійшов висновку про відмову у їх задоволенні з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пунктом 2.3«б»Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 8.5.1 Правил дорожнього руху передбачено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР).

Судом встановлено, що 09 листопада 2019 року о 15 год 05 хв по вулиці 8-Березня у м. Вінниці водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», номерний знак, НОМЕР_1 не виконала вимогу дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія розмітки), а також була неуважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не відповідно відреагувала на її зміну в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «BMW 5300», номерний знак НОМЕР_2 , який за інерцією здійснив зіткнення з припаркований автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», номерний знак, НОМЕР_3 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 2.3«б», 8.5.1 Правил дорожнього руху, відповідальність за вказане правопорушення передбачена ст. 124 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції було встановлено порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.3 «б», 8.5.1 Правил дорожнього руху України, що було доведено матеріалами справи, зокрема:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 167651 від 09 листопада 2019 року;

схемою місця ДТП , яка сталася 09 листопада 2019 року о 15 год 05 хв;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими 09 листопада 2019 року, згідно з якими, вона рухаючись по вул. 8-го Березня, 30 в м. Вінниця у своїй смузі, побачила на дорозі кошеня та бажаючи пропустити його між колесами, зіткнулася з автомобілем «BMW»;

письмовими поясненнями ОСОБА_2 , згідно з якими 09 листопада 2019 року, водій автомобіля VOLKSWAGEN Т5, номерний знак НОМЕР_1 здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія розмітки), в результаті чого відбулося зіткнення з його автомобілем «BMW», номерний знак НОМЕР_2 ;

письмовими поясненнями ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , згідно з якими вони були очевидцями, як 09 листопада 2019 року о 15 год 05 хв автомобіль VOLKSWAGEN Т5, номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія розмітки) в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем «BMW», номерний знак НОМЕР_2 .

За змістом ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

З урахуванням положень статей 252, 273, 280 КУпАП та виходячи з того, що для з`ясування судом обставин чи винна особа, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться їй у вину, немає потреби у спеціальних знаннях, а відноситься до питань у сфері права, підстави для задоволення клопотання захисника адвоката Стьоби Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 про призначення судової авто-технічної експертизи відсутні.

Суд першої інстанції повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, яким надано оцінку відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, правильно кваліфікував дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Доводи ОСОБА_1 про те, що саме водій «BMW 5300» порушив правила дорожнього руху, здійснивши виїзд на зустрічну смугу руху з перевищенням допустимої швидкості, не узгоджуються з іншими зібраними доказами у справі та матеріалами справи, та розцінюються судом як обраний особою незаборонений спосіб захисту, з метою уникнення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

З цих підстав доводи апеляційної скарги захисника адвоката Стьоби Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, не спростовують , а тому скарга задоволенню не підлягає.

Також апеляційний суд не вбачає підстав для зміни постанови суду першої інстанції в частині накладеного адміністративного стягнення та для задоволення скарги захисника Захарчука М.В. в інтересах потерпілого ОСОБА_2 .

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір.

У рішенні по справі «Озтюрк проти Туреччини» (Ozturk v Turkey) від 28.09.1999року Європейським судом з прав людини штраф у розмірі 60 DM, був оцінений як покарання, з огляду на цілі його застосування.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами

Судом першої інстанції виконано вимоги статті 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, відсутність як обставин, що пом`якшують так і тих, що обтяжують відповідальність та накладено стягнення в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність це правопорушення.

Підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не встановив.

Керуючись ст. ст. 23, 245, 278, 280, 283, 284, 294, 295 КУпАП, суд

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 03 лютого 2020 року.

Апеляційну скаргу подану захисником-адвокатом Стьобою Юрієм Миколайовичем в інтересах ОСОБА_1 , та апеляційну скаргу, подану захисником Захарчуком Максимом Володимировичем в інтересах потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 лютого 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин