Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/344/20 Головуючий суду І інстанції суддя Семенова Л.М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Суддя апеляційного суду Бондаренко Т.З.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

судді - Бондаренко Т.З.

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності Коваля О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2020 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює механізатором «Миколаївоблавтодор»,

- якого визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції від 28 вересня 2020 року та протоколу про адміністративне правопорушення 20 липня 2020 року о 05-44 годині у м. Миколаєві по вул. Космонавтів біля будинку №67, водій ОСОБА_1 , в порушення п.2.9 а) Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом - автомобілем «HYUNDAI SONATA» номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що встановлено за наслідками огляду водія на місці зупинки у присутності двох свідків за допомогою алкотестеру, «Драгер», показник якого становив 0,60 проміле.

В результаті вказаного порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

19 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2020 року.

Вважає, що розглянувши справу за його відсутності судом було порушено норми процесуального закону, зокрема вимоги ст. 268 КУпАП, що призвело до позбавлення права надати пояснення по суті правопорушення, подати відповідні докази в частині встановлення обставин, що підтверджують відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того вважає, що суд першої інстанції не законно відмовив в задоволенні його клопотання, щодо закриття провадження у справі, в зв`язку з відсутністю адміністративної відповідальності за наведеною статтею КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Коваля О.В. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно пункту 2.9-А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі - Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил).

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (у редакції закону 2016 року).

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП (у редакції закону 2016 року) адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався та в повному обсязі з`ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги містить Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція)

Згідно з пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі - Порядок) у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД№280567 20 липня 2020 року о 05-44 годині у м. Миколаєві по вул. Космонавтів біля будинку № 67, водій ОСОБА_1 , в порушення п.2.9 а) Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом - автомобілем «HYUNDAI SONATA» номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що встановлено за наслідками огляду водія на місці зупинки у присутності двох свідків за допомогою алкотестеру, «Драгер», показник якого становив 0,60 проміле.

В результаті вказаного порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з роздрукованого результату приладу Drager ARLM-0287 тест №17, за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння, результати якого склали 0.60 проміле. З таким результатом погодився і сам ОСОБА_1 про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та не оспорює і не піддає сумніву такий результат в апеляційній скарзі.

Крім того, зміст протоколу узгоджується з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 згідно яких, 20 липня 2020 року о 05.40 год. вони були запрошені у якості свідків для проведення огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння. В їх присутності водій на вимогу працівників поліції погодився на проходження огляду за допомогою «Драгер» № ARLM-0287 тест 17. За результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу показання приладу становили 0.60‰.

Даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Drager ARLM-0287 тест №17, проведеного у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (з підписами вказаних свідків) з власноручним підписом ОСОБА_1 , засвідчено його згоду з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння (а.с.2).

Не викликають сумніву і покази свідків, оскільки пояснення повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, котрі слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином свідки підтвердили, що огляд здійснено на місці зупинки та будь-яких підстав не довіряти їх показам у суду немає та протилежного не встановлено, покази засвідчили своїм підписом.

Вказані обставини підтверджуються відеозаписами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, з яких також вбачається що ОСОБА_1 був згодний пройти на місці огляд за допомогою Drager ARLM-0287 та після його проходження погодився з результатом.

Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що місцевий суд вірно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст.251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.9а Правил дорожнього руху, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на те що, застосоване до нього адміністративне стягнення не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, є безпідставними. Так, відповідно до ст. 23 КпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Доводи апеляційної скарги на те, що розгляд адміністративної справи в суді першої інстанції відбувся у відсутність ОСОБА_1 , що призвело до позбавлення права надати пояснення по суті правопорушення, подати відповідні докази в частині встановлення обставин, що підтверджують відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягають відхиленню, оскільки такі права поновлені при розгляді справи в суді апеляційної інстанції де приймав участь його захисник та надав відповідні пояснення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Також є безпідставним посилання в апеляційній скарзі на наявність підстав для закриття провадження у даній справі, у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

За правилами ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Так, щодо доводів апеляційної скарги про те, що на теперішній час адміністративна відповідальність водіїв наземних транспортних засобів за ст.130 КУпАП відсутня і це є підставою для закриття провадження у даній справі на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, то колегія суддів виходить з наступного.

До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, положеннями КУпАП було передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Після набрання чинності вказаного закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виключено з ч.1 ст.130 КУпАП та закріплено у ст.286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року за №720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону України за №2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону України №720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону України №2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст.130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена з 03 липня 2020 року; у пункті 2 Розділу І Закону України №2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст.286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак з 03 липня 2020 року відбулася декриміналізація цих дій.

Також слід заначити, що дійсно, ч.1 ст.130 КУпАП на офіційному сайті Верховної Ради України на даний час викладена в редакції Закону України №2617-III від 22 листопада 2018 року без врахування положень Закону України №720-1Х від 17 червня 2020 року, який вніс зміни до Закону України №2617-V111 від 22 листопада 2018 року. Проте цей факт сам по собі не впливає на кваліфікацію осіб, які вчинили адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, оскільки п.117 Закону №720-1Х від 17 червня 2020 року виключено, зокрема, підпункт 4 пункту 1 Закону №2617-V111 від 22 листопада 2018 року, в якому ст.130 КУпАП викладалася в новій редакції, що свідчить про те, що після набрання чинності Законом №720-1Х від 17 червня 2020 року ст.130 КУпАП діє в попередній редакції.

За такого, апеляційний суд вважає, що підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, відсутня, так як скасування акту, що передбачає адміністративну відповідальність не мало місця, у зв`язку із вилученням посиленої юридичної відповідальності за такі дії, внаслідок чого попередня (стара) редакція ст.130 КУпАП залишилася у незмінному виді.

Частиною 1 ст.8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Тому за цими положеннями до осіб, які вчинили після 03 липня 2020 року дії під час керування транспортними засобами, що були спочатку виключені зі ст.130 КУпАП, а потім внесені зміни про їх вилучення із відповідного Закону, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення, без застосування нового закону, що посилював таку відповідальність та не має зворотної сили у часі.

Тому водій ОСОБА_1 , вчинивши правопорушення 20 липня 2020 року, підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (Закон України №1446-VIII від 07 липня 2016 року), у редакції, що діяла до внесення відповідних змін та введення ст.286-1 КК України, з подальшим їх вилученням та залишенням попередньої редакції в КУпАП.

Також апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Тому підстав для скасування постанови Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 8, ч. 1 ст.130 ( в редакції 2016 року), 283, 294 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.З.Бондаренко