22.06.2020 227/2304/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2020 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника Місюк Д., про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Берегово Закарпатської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця Збройних Сил України, займає посаду коменданта польового артилерійського складу військової частини НОМЕР_1 ,
у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:
07.06.2020 року майор ОСОБА_1 перебуваючи на посаді коменданта польового артилерійського складу військової частини НОМЕР_1 , розташованого в районі АДРЕСА_2 , будучи військовою службовою особою та відповідальним, згідно ст.58,59 Статуту внутрішньої служби ЗС України, за військову дисципліну, за внутрішній порядок серед особового складу, повинен встановити такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України положень статутів ЗС України, недбало поставився до військової служби, яке виразилось в неналежному контролі за підпорядкованим особовим складом в умовах особливого періоду. В наслідок недбалого ставлення до військової служби з боку ОСОБА_1 , 07.06.2020 року військовослужбовці: прапорщик ОСОБА_2 , ст.солдат ОСОБА_3 , ст.солдат ОСОБА_4 , солдат ОСОБА_5 , які знаходились в його підпорядкуванні, самовільно залишили територію польового артилерійського складу в районі с.Кам`янка Добропільського району Донецької області та прапорщик ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження 08.06.2020 року в м.Покровськ Донецької області.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив факти вказані в протоколі, складеному відносно нього та пояснив, що даний факт відбувся внаслідок надмірної службової завантаженості на його посаді. Свою провину у скоєному правопорушенні за ч.2 ст.172-15 КУпАП визнав частково.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, з таких підстав.

Поняття особливого періоду, згідно ЗУ «Про оборону України» визначається, як період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 30 квітня 2018 року № 116/2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» введено в дію вказане рішення Ради національної безпеки і оборони.

У відповідності до ст.12 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областях», з метою забезпечення життево важливих інтересів суспільства і держави під час відсічі збройної агресії у зонах безпеки, прилеглих до району бойових дій, військовослужбовці залучені до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганських областях.

Таким чином вбачається, що компетентними органами державної влади України визнано факт існування в державі загрози суверенітету і територіальній цілісності України, загрози життю та здоров`ю людей на території Донецької та Луганської областей, для подолання яких впроваджені заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), тобто на території Донецької області діє особливий період.

З копії посвідчення офіцера серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на службі в Збройних Силах України.

Враховуючи наведене, дії ОСОБА_1 вчинені останнім в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.58,59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу); за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості. Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів. Командир (начальник) зобов`язаний: завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності; встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України; показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності; постійно виховувати підлеглих у дусі гуманізму та людяності, спираючись при цьому на загальновизнані принципи міжнародного права; проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям і злочинам серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові).

Вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП підтверджується:

протоколом ДНК2 №1951 про військове адміністративне правопорушення від 10.06.2020 року, який містить письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що заперечень проти протоколу не зазначив;

витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.02.2020 №59 та копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.02.2020 №65 «Про внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.02.2020 №59», з яких вбачається, що для організації та контролю повсякденної діяльності та служби військ призначено адміністрацію на польовому артилерійському складі військової частини НОМЕР_1 , до якої входить комендант польового артилерійського складу військової частини НОМЕР_1 - майор ОСОБА_1 ;
довідкою №1358 оперативно чергового ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої вбачається, що 07.06.2020 року військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 прапорщик ОСОБА_2 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_4 ст.солдат ОСОБА_3 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ст.солдат ОСОБА_4 та військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 самовільно залишили підрозділ в районі виконання завдань за призначенням;
повідомленням командира військової частини НОМЕР_5 полковника медичної служби ОСОБА_6 від 10.06.2020 №982, з якого вбачається, що військовослужбовець ОСОБА_2 поступив на лікування 08.06.2020 року до ВЧ НОМЕР_5 з діагнозом: ЗЧМТ, перелам внутрішньої пластинки потиличної кістки, забій головного мозку;
письмовими поясненнями ст.солдата ОСОБА_3 , прапорщика ОСОБА_2 , солдата ОСОБА_5 , ст.солдата ОСОБА_4 від 08.06.2020 року, з яких вбачається, що останні самовільно залишили місце служби н.п. Кам`янка Добропільського району Донецької області.
При визначенні виду і розміру стягнення, суд, враховуючи характер скоєного правопорушення, наслідки правопорушення, що настали, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, ступінь його вини, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Щодо стягнення з ОСОБА_1 судового збору, суд зазначає, що відповідно до ст.5 ч.1 п.12 ЗУ «Про судовий збір» останній звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 221, ч.3 ст.172-20, КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_6 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-15 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2465,00 грн. (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять гривень 00 коп.).

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Здоровиця