БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 3/356/139/20
Справа № 356/299/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2020 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 059784 від 21.05.2020, відповідно до якого водій ОСОБА_1 о 07 годині 16 хвилин в день складення протоколу в м. Березань Київської області керував автомобілем ВАЗ 21065, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків; результат тесту 0,52 проміле.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, його дії кваліфіковані як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення встановлені ст. 256 КУПАП, відповідно до ч. 1 якої у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені, зокрема, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, повно відображати всі фактичні обставини його вчинення, які є необхідними і достатніми для притягнення особи до юридичної відповідальності.

Так, як визначено ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

З системного аналізу змісту положень п.п. 1-3, 6-7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, затвердженою спільним наказом МВС, МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція від 09.11.2015 № 1452/735), вбачається, що встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Разом з тим, всупереч вищевказаним вимогам, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідного сертифікату відповідності спеціального технічного засобу, за допомогою якого проводився огляд громадянина ОСОБА_1 на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення прилад, із застосуванням якого проводився огляд водія на стан сп`яніння, - « ОСОБА_2 », не може бути однозначно ідентифікований, як засіб вимірювальної техніки, свідоцтво про повірку якого долучено до матеріалів справи та за допомогою якого, згідно роздруківки результатів тестування та акту огляду, фактично проводився огляд водія ОСОБА_1 .

Водночас, всупереч положенням ч. 1 ст. 256 КУПАП, поданий до суду протокол про адміністративне правопорушення не містить точного місця його вчинення з вказівкою на відповідну територію, площу, житловий масив, автомобільну дорогу тощо в межах м. Березань Київської області як адміністративно-територіальної одиниці.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії п.п. 2-3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими передбачені права обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 55 рішення у справі «Гурепка проти України», п. 39 рішення у справі «Лучанінова проти України»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Рівною мірою зазначені гарантії стосуються і адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його санкція має кримінальну природу.

Приписами норми ч. 2 ст. 7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з абз. 2 п.12 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17.10.2014 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» визначено, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного без додержання вимог статті 256 цього Кодексу, вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

За таких умов, протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 059784 від 21.05.2020 складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а неконкретність викладених в ньому фактичних обставин події правопорушення порушує гарантовані КУпАП права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Неналежне виконання вимог законодавства стосовно порядку оформлення протоколу про адміністративне правопорушення позбавляє суд можливості повно і всебічно дослідити усі обставини вказаної справи в точній відповідності з законом та прийняти законне і обґрунтоване рішення, тому суддя вважає, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід направити до Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області для належного оформлення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 256, 278, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути до Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області для належного оформлення та приведення протоколу у відповідність із вимогами ст. 256 КУпАП.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя: І. О. Капшученко