Справа № 635/5399/20
Провадження № 3/635/2227/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року суддя Харківського районного суду Харківської області Лук`яненко С.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

21 серпня 2020 року о 10 годині 40 хвилин в районі ІПТ №1020 на напрямку н. п. Сонцівка (РФ) - н.п. Борисівка (Україна) за 600 м. від Державного кордону прикордонним нарядом «прикордонний патруль» затримано громадянина України ОСОБА_1 , який у складі групи осіб, незаконно перетнув державний кордон України поза встановленим пунктами пропуску, та намагався перемістити товар народного споживання через державний кордон України, своїми діями ОСОБА_1 порушив ст. 9 Закону України «Про державний кордон» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в телефонному режимі просив відкласти розгляд справи у зв`язку з його хворобою.

Слід зауважити, що справа про адміністративне правопорушення надійшла в провадження суду 01 вересня 2020 року. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 111749 від 21 серпня 2020 року ОСОБА_1 було відомо про складання відносно нього протоколу та він був повідомлений про його направлення для розгляду до Харківського районного суду Харківської області, оскільки останній отримав його копію, про що наявний особистий підпис ОСОБА_1 . Суддею неодноразово призначались судові засідання з розгляду вказаного матеріалу, про що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 своєчасно та належним чином повідомлявся шляхом направлення судових повісток в порядку, передбаченому ст.277-2 КУпАП. Так, в судові засідання, призначені на 11 вересня 2020 року та на 28 вересня 2020 року ОСОБА_1 не з`явився, про час дату та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою місця проживання, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, судові виклики повернулись з відміткою «адреса вітсутній за вказаною адресою». В судові засідання, призначені на 15 жовтня 2020 року та на 05 листопада 2020 року ОСОБА_1 не з`явився, в телефонному режимі просив відкласти розгляд справи у зв`язку з його хворобою, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано. Разом з тим, 01 жовтня 2020 року був особисто присутній в приміщенні суду знайомився з матеріалами справи.

Отже, судом, з метою непорушення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, неодноразово відкладались судові засідання.

Повідомлення ОСОБА_1 в телефонному режимі з проханням про відкладення розгляду адміністративного матеріалу набуло систематичного характеру, що вказує на зловживання своїми процесуальними правами, затягування розгляду справи з метою уникнення адміністративної відповідальності через сплив строків притягнення до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 протягом всього часу розгляду справи не надав будь-яких пояснень по суті правопорушення та доказів на спростування своєї винуватості, з огляду на те, що суд, неодноразово відкладаючи судові засідання, тим самим надавав йому таку можливість.

Положенням статті 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік справ про адміністративне правопорушення де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Як вбачається з аналізу статті 268 КУпАП по даній категорії справи присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/ 97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Більш того, суд вважає необхідним зазначити про те, що у своєму рішенні від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», Європейський суд з прав людини вказав на те, що розумність тривалості провадження в суді повинна оцінюватись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника (в даному випадку порушника) та відповідних органів влади, а також важливості для заявника (порушника) питання, що розглядається.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, враховуючи положення ст. 38 КУпАП, відповідно до якої якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 який, за думкою суду, зловживає своїми процесуальними правами, ухиляється від явки до суду з метою уникнення відповідальності через сплив строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.204-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, а ч.2 вищевказаної статті за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.09.2013року № 898, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 9 жовтня 2013 року за № 1729/24261 «Про затвердження Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення» (надалі Інструкція) регулюються питання оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.2 розділу ІІ вищевказаної Інструкції складати протоколи про адміністративні правопорушення та протоколи про адміністративні затримання за вчинення правопорушень, протидію яким відповідно до статті 222-1, пункту 1 частини першої та пункту 16 частини другої статті 255 КУпАП віднесено до компетенції Держприкордонслужби мають право: військовослужбовці та працівники Держприкордонслужби під час безпосереднього виконання ними визначених законодавством України завдань.

Відповідно до ч.1 розділу ІІ вищевказаної Інструкції доставляти осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, протидію яким законодавством України віднесено до компетенції Держприкордонслужби, до підрозділу чи органу Держприкордонслужби уповноважений увесь особовий склад Держприкордонслужби.

Отже, ОСОБА_1 був затриманий прикордонним нарядом під час виконання службових обов`язків з приводу чого складено відповідний протокол про адміністративне затримання від 21 серпня 2020 року.

Відповідно до ч.1 розділу ІІІ вищевказаної Інструкції щодо кожного факту вчинення адміністративного правопорушення, протидію якому віднесено до компетенції Держприкордонслужби, невідкладно, але не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення в пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, або контрольному пункті в`їзду-виїзду, або контрольованому прикордонному районі особи, яка вчинила правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, за винятком випадків, передбачених статтею 258 КУпАП.

Отже, відповідно до Інструкції, строки складання протоколу порушено не було.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, як спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинена групою осіб.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 111749 від 21 серпня 2020 року, даними протоколу про адміністративне затримання від 21 серпня 2020 року, фотосхемою місця порушення державного кордону, даними рапорту Інспектора прикордонної служби 1 категорії інструктора кінологічної групи прапорщика Капля М., протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучених речей і документів від 21 серпня 2020 року, письмовими поясненнями старшого прикордонного наряду «прикордонний патруль» ОСОБА_2 та члена прикордонного наряду «прикордонний патруль» ОСОБА_3 , та відеозаписом, з якого вбачається, що особи здійснюють переміщення предметів через державний кордон України.

В силу ст. ст. 34, 35 КУпАП не встановлено обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

У відповідності до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Матеріали справи не містять даних щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі - 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без конфіскації знарядь і засобів вчинення праовпорушення, оскільки такі відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору , що стягується з правопорушника, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420,40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 85, 283, 284, 285, 287 КУпАП, Законом України "Про судовий збір", суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.204-1КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень без конфіскації знарядь та засобів вчинення правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя С.А.Лук`яненко