ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/919/20 Справа № 202/3307/20 Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Марголіна Валерія Геннадійовича, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 липня 2020 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 420 гр. 40 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 23 травня 2020 року о 15 годині 04 хвилин у м. Запоріжжя, по вул. Перемоги 70а керував транспортним засобом ГАЗ д/н НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога та результат огляду був позитивний, висновок №2668, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник Марголін В.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вимоги скарги захисник обґрунтовує тим, що на його думку постанова є незаконною та необгрунтованою, оскільки справа фактично не розглядалась по суті та суд обмежився лише матеріалами, які додані до протоколу. Також, вказує, що справу розглянуто без участі ОСОБА_1 і захисника, які про місце та час розгляду справи не були належним чином повідомлені, чим порушено право ОСОБА_1 на захист й принцип презумції невинуватості. Окрім того, захисник зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не вірно та не чітко сформульовано суть правопорушення, а тому цей протокол не може бути допустимим доказом вини ОСОБА_1 . Також, вважає, що працівниками поліції був порушений порядок огляду на стан сп`яніння, так як водія не було відсторонено від керування транспортним засобом й відсутні докази передачі транспортного засобу іншій уповноваженій особі. Разом із цим, захисник вказує на те, що відповідальність за керування автомобілем з ознаками сп`яніння законодавством на цей час не встановлена.

Заслухавши захисника Марголіна В.Г., який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 292306 від 23 травня 2020 року, висновком №2668 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 травня 2020 року, який містить посилання на перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, за наявності відповідного медичного висновку.

Доводи скарги захисника стосовно того, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, зокрема, через те, що працівники поліції не відсторонили водія від керування транспортним засобом, є безпідставними, оскільки не грунтуються на матеріалах справи та стороною захисту не надано жодних доказів на їх підтвердження.

Між тим, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №292306 від 23 травня 2020 року зазначено, що було тимчасово вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 та надано ОСОБА_1 тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_3 , й в рапорті інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькій області Верещагіної В.В. зазначено, що водія від керування транспортним засобом відсторонено шляхом паркування.

Отже, порушеннь процедури проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 працівниками поліції, судом не встановлено.

Посилання захисника на те, що відповідальність за керування автомобілем з ознаками сп`яніння законодавством не встановлена, не заслуговують на увагу, виходячи з такого.

До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом особами в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Зазначені положення кореспондуються з положеннями частини другої ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Виходячи із цих положень, до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили правопорушення у виді керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння має бути застосований закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Доводи апелянта стосовно того, що суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення у його та ОСОБА_1 відсутність, чим було порушено право на захист, є необгрунтованими та такими, що не заслуговують уваги.

Як видно з матеріалів справи, судом першої інстанції було вжито всіх заходів для належного повідомлення про розгляд справи ОСОБА_1 та його захисника Марголіна В.Г. шляхом неодноразового направлення судових повісток про виклик до суду, однак останні у судове засідання не з`являлись та надали клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 01 липня 2020 року. Між тим, ОСОБА_1 та його захисник, будучи належним чином повідомленні про місце, час розгляду справи, до суду не з`явилися, не повідомивши про причини свого неприбуття, клопотання про відкладання розгляду справи суду не надали.

Слід відзначити, що і Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їх судового провадження.

Отже, ОСОБА_1 будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду першої інстанції, та апеляційний суд сприймає вказану поведінку як спробу уникнути покарання за вчинення адміністративного правопорушення.

Інші доводи ОСОБА_1 оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наявності в його діях складу цього правопорушення, що виразилося у керуванні особою транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

При апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника Марголіна В.Г., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Марголіна Валерія Геннадійовича, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко