Провадження № 3/331/838/2020
Єдиний унікальний номер 331/1950/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Стратій Є.В.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Павлівка, Дніпропетровської області, громадянина України, тимчасово не працевлаштованого, який має середню освіту, сімейний стан неодружений, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

14 травня 2020 року, о 08 годині 25 хвилин, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ГАЗ - 2705», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись навпроти будинку № 7 по вулиці Базарна в місті Запоріжжя, будучи учасником Дорожньо-транспортної пригоди, - з місця ДТП поїхав. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.

Для участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення, які були призначені на 25.05.2020 року, 10.06.2020 року ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законодавством порядку шляхом надіслання судових повісток. В матеріалах справи (а.с. № 10) міститься поштове повідомлення, згідно якого 30.05.2020 року, - судову повістку було отримано. Заяв, клопотань від ОСОБА_1 про відкладення, перенесення дати розгляду справи до суду не надходило. Таким чином, ОСОБА_1 повторно, для участі в розгляді справи в суд не з`явився. Крім того, відомості про час та місце розгляду справи розміщені на офіційному сайті Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, який є загальнодоступним.

За таких обставин. з урахуванням положень ст. 1, ч. 2 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, - сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення в статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суддя дійшла наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого Кодексу України про адміністративні правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Згідно з диспозицією ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Доведеність вини ОСОБА_1 у скоєному адміністративному правопорушенні підтверджується матеріалами справи, а саме: фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 360299 від 14 травня 2020 року, фактичними даними копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 360298 від 14 травня 2020 року за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , даними схеми місця дорожньо транспортної пригоди від 14 травня 2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 14 травня 2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14 травня 2020 року, фото-таблицею з місця події, яку додано до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні «О`Галлоган та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до положень статті 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення. - адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя, у відповідності до вимог статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, роз`яснень, які містяться в п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, - враховує: характер вчиненого адміністративного правопорушення, який становить підвищену суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, особу правопорушника, ступінь його вини, та вважає необхідним призначити адміністративне стягнення в межах санкції ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу, що буде необхідним і достатнім, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, на підставі ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.1, 8, 23, 27, 30, 40-1, 122-4, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Суддя,

п о с т а н о в и в:

Визнати: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень в дохід держави:

Одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081300

Рахунок: UA0008001;

ЄДРПОУ: 37941997;

Банк: Казначейство України (ЕАП);

МФО: 899998.

У разі несплати штрафу у встановлений ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення строк, на підставі ст.308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, надіслати постанову про накладення штрафу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень, 40 (сорок) копійок:

Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Номер рахунку (IBAN): UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106,

Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому частиною 5 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: Є.В. Стратій