Справа № 346/3579/20
Провадження № 3/346/2033/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Яремин М.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП), -

ВСТАНОВИВ :

30.08.2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП, в якому вказано, що він 30.08.2020 року об 11:45 год. в м. Коломия, по пр. Грушевського, 122, Івано-Франківської області, вчинив конфлікт, на зауваження працівників поліції не реагував, відмовився виконувати законну вимогу працівників поліції, упирався, чим вчинив злісну непокору законним вимогам працівників поліції.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненні вище вказаного правопорушення заперечив та пояснив, що оскільки в нього з дружиною виник конфлікт він сам зателефонував на лінію «102» та викликав працівників поліції. Жодної непокори працівникам поліції він не чинив, при цьому намагався з`ясувати, яку ж їхню законну вимогу він не виконує. Проте, працівники поліції сказали їхати у відділ поліції та почали вдягати йому кайданки, не пояснюючи мотивів його затримання. Під час складання зазначеного проколу жодних свідків вказаної події не було, від підпису в протоколі ОСОБА_1 відмовився. Останнього відвезли у відділ поліції, де складали якісь документи, а згодом повезли до Коломийської ЦРЛ для проведення медосвідчення, від проведення якого він відмовився, оскільки вважав, що працівники поліції вчиняють відносно нього неправомірні дії, адже тримали його в кайданках близько 1,5 год.

Допитана під час розгляду справи ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_1 , підтвердила, що між нею та її чоловіком виникла суперечка, яку вона сама ж і спровокувала, обзиваючи його нецензурними словами, у зв`язку з чим він викликав працівників поліції. Останні після прибуття зайшли в їхній будинок та вивели попід руки звідти ОСОБА_1 , не давши йому навіть взутися, половину подвір`я він пройшов босий, тримаючи взуття в руках. ОСОБА_1 йшов спокійно, а працівники поліції біля хвіртки заламали йому руки. Через 1-2 дні до ОСОБА_2 зателефонували з відділу поліції та запросили прийти підписати деякі документи, зміст яких вона не писала і прочитати не змогла. Зміст письмових її пояснень, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, не відповідає дійсності, оскільки через нерозбірливий почерк вона, не прочитавши їх, підписала. Будь-яких сторонніх свідків вказаної події не було.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 цього Кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 185 КУпАП вбачається, що відповідальність настає у випадку злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, а згідно ст. 9 КУпАП обов`язковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Порушення ОСОБА_1 , передбачене ст. 185 КУпАП, обґрунтовано протоколами про адміністративне затримання та правопорушення, а також рапортом працівника поліції. Однак, наведені докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, не можна вважати достатніми та допустимими, виходячи з наступного.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення складено без участі свідків, які б могли підтвердити факт адміністративного правопорушення, що на думку суду також не може бути доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення. Інших доказів, які б могли підтвердити факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 у матеріалах справи не має.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»передбачено, що суди застосовують при розгляді справиКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантіїст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій. Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які підтверджують факт вчинення правопорушення з боку ОСОБА_1 , а відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, із урахуванням його пояснень даних в суді про те, що він ніяких протиправних дій щодо працівників поліції не вчиняв, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, не доведена. Тому приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, і на цій підставі провадження в даній справі слід закрити.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 221, 247, 283, 284, 288-290, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя Яремин М. П.