ун. № 759/7938/20
пр. № 3/759/3610/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

07.05.2020 о 03 годині 20 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «Деу», державний номерний знак НОМЕР_1 по просп. Перемоги, 136 в м. Києві. Зважаючи на те, що у працівників патрульної поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння згідно із ознаками такого стану, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Однак ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків.

На виконання положення пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників суддею досліджено всі надані та долучені до матеріалів справи докази.

Розгляд справи, що був призначений на 11.06.2020, ОСОБА_1 просив відкласти, оскільки мав необхідність ознайомитись із матеріалами справи та отримати правову допомогу. Заявлене Добровольським В.А. клопотання суддею задоволено та відкладено розгляд справи, незважаючи на надання ОСОБА_1 копії договору, оформленого не належним чином (відсутнія дата укладення, підписи сторін). У судове засідання, призначене на 12.06.2020, захисник не з`явився, проте ОСОБА_1 просив повторно відкласти розгляд справи для надання йому правової допомоги. Суддею дане клопотання також було задоволено та відкладено розгляд справи з метою не порушення права ОСОБА_1 на захист.

Разом з тим, у судове засідання, призначене на 16.06.2020, захисник вкотре не з`явився, ОСОБА_1 подав до суду клопотання про проведення розгляду справи в режимі відеоконференції за участю адвоката Морозова В.Ю., який проживає у м. Кривий Ріг.

Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 16.06.2020 суддею відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, оскільки клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції надійшло до суду від ОСОБА_1 , який брав участь у судовому засіданні безпосередньо, а не від самого адвоката, адвокат взагалі не знайомився з матеріалами справи та не подавав ніяких клопотань, а тому суд не мав можливості встановити дійсні наміри адвоката про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, сам адвокат не ініціював проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Більш того, таке клопотання ОСОБА_1 подав до суду в день розгляду справи, що унеможливлювало врахувати календар проведення процесуальних дій в режимі відеоконференції, який ведеться адміністратором офіційного веб-порталу судової влади України; поважних причин, що позбавляють можливість захисника приїхати до зали судових засідань, у заяві не вказано.

ОСОБА_1 при розгляді справи пояснив, що 07.05.2020 о 03 годині 20 хвилин він керував автомобілем «Деу», державний номерний знак НОМЕР_1 по просп. Перемоги в м. Києві. В районі станції метро «Житомирська» в нього поламався автомобіль і він зупинився та увімкнув аварійний сигнал. Під`їхали працівники патрульної поліції, пропонували пройти огляд, він відмовився його проходити, оскільки було пізно і він розгубився в тій ситуації.

Згідно положення пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 417230 від 07.05.2020 у ОСОБА_1 після його зупинки, були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, саме тому на нього був складений даний протокол про адміністративне правопорушення в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Крім того, в протоколі зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вони були присутніми 07.05.2020 о 03 годині 40 хвилин за адресою: просп. Перемоги, 136 в м. Києві при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно даних відеозапису із нагрудної камери працівника патрульної поліції, працівники патрульної поліції при спілкуванні з ОСОБА_1 пояснили причину його зупинки, а саме - порушення ПДР України, а також у зв`язку із виявленням в останнього ознак алкогольного сп`яніння, запропонували у присутності двох свідків пройти огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер». ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, при цьому зазначив, що працівник поліції безпідставно запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки він був тверезий та жодних ознак сп`яніння не мав.

Тобто, дані відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, повністю підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку у присутності двох свідків.

Вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, тому суддя кладе їх в основу даної постанови.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачають відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддею відмовлено в задоволені клопотання ОСОБА_1 про направлення справи про адміністративне правопорушення щодо нього за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва, оскільки відповідно до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст. 130 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання правопорушників. Згідно роз`яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 11.06.2004, питання про те, в який саме суду надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ. Крім того, таке клопотання, як і неодноразові клопотання про відкладення розгляду справи, свідчить про намагання затягнути розгляд справи.

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 про порушення поліцейськими процедури огляду на стан сп`яніння, а саме в тому, що вони не запропонували йому пройти огляд у лікаря нарколога, оскільки останні спростовуються наявними у справі доказами.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до двних відеозапису працівники поліції зазначили, як свідкам, так і ОСОБА_1 , виявлені в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із якими вони пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу на приладі «Драгер». ОСОБА_1 від огляду відмовився, оскільки не вважав, що у нього наявні ознаки сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 не висловлював бажання пройти огляд на стан сп`яніння в лікаря нарколога, як і не вказував, що він відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння лише на місці зупинки поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів.

Крім того, суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що в протоколі та в поясненнях свідків не вказано від проходження огляду на стан якого саме сп`яніння відмовився ОСОБА_1 , оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 417230 від 07.05.2020 чітко вказано ознаки алкогольного сп`яніння та згідно відеозапису працівники поліції чітко вказували свідкам ознаки алкогольного сп`яніння, які вони вбачали в ОСОБА_1 , у зв`язку з чим і пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Суддею також відхиляються доводи ОСОБА_1 про те, що пояснення свідків не слід брати до уваги, оскільки вони не допитані безпосередньо в судовому засіданні, а наявні лише їх письмові пояснення, оскільки присутність вказаних свідків зафіксовано на відеозапису, де свідки підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння.

Наведені ОСОБА_1 порушення при складанні протоколу, а саме - в частині відсутності довідки щодо повторності вчинення адміністративного правопорушення, а також довідки про отримання посвідчення водія, хоч і має місце, однак не спростовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження огляду.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є умисним, грубим і суспільно небезпечним, особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного й ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. 27, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 420 гривні 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик