ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/259/20 Справа № 216/5671/19 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Калініч Н. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Калініч Н. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт строком 120 годин та стягнуто судовий збір в розмірі 384 гривень 20 копійок, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з викладеними у постанові судді першої інстанції обставинами, ОСОБА_1 має заборгованість по аліментам, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, яка станом на 01.09.2019 становить 7 185,50 грн, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі.

Обґрунтовуючи свою позицію в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 зазначає про порушення його права на захист, яке виразилось в тому, що суд розглянув справу без його участі і він не був повідомлений про час та дату судового розгляду. В постанові суду зазначена невірна адреса проживання за якою він не проживає з 27 березня 2019 року, що підтверджується штампом у паспорті.

У зв`язку з чим, зазначає, що був позбавлений можливості прийняти участь в судовому засіданні, ознайомитись з матеріалами справи, заявити клопотання, надати докази та скористатись правовою допомогою захисника.

Зауважує, що про зміну місця проживання повідомив відділ виконавчої служби, оскільки його нова адреса проживання знаходиться в іншому районі і державний виконавець мав передати виконавче провадження до відділу виконавчої служби іншого району, у зв`язку з чим, на його думку, державний виконавець Центрально-Міського відділу Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сігай А.О. взагалі не мала права складати стосовно нього протокол.

Також, зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю заборгованості зі сплати аліментів, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, що підтверджується копіями чеків, долучених до апеляційної скарги.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про час та дату апеляційного розгляду повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 2 ст. 268, ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення норм процесуального закону та його права на захист, яке, на його думку, виявилось в тому, що суд розглянув справу без його участі та за відсутності підтвердження про його повідомлення про час та дату судового засідання, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі Лучанінова проти України, № 16347/02, пункти 38-40, рішення від 9 червня 2011 року, ЄСПЛ, вирішуючи питання прийнятності скарги заявниці, зазначив наступне.

Суд зауважує, що заявницю було визнано винною у вчиненні дрібної крадіжки. Відповідно до частини 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за таке правопорушення передбачалось стягнення у вигляді штрафу або виправних робіт. З огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться, є кримінальним для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; та ухвалу щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року). Той факт, що стягнення, застосоване до заявниці Тростянецьким районним судом, - штраф - було згодом замінено на зауваження, не може позбавити правопорушення, про яке йдеться, притаманного йому кримінального характеру. Відповідно Суд доходить висновку, що стаття 6 Конвенції є застосовною у цій справі та відхиляє заперечення Уряду у цьому відношенні.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Зазначені вище положення процесуального закону та відповідні висновки ЄСПЛ судом першої інстанції не були дотримані в повній мірі.

Розглядаючи дану справу про адміністративне правопорушення без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції зазначив, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 у судовому розгляді справи, однак порушник не з`явився до суду, причини його неявки до суду визнано не поважними та враховуючи положення ст. ст. 38, 268 КУпАП та практику Європейського суду з прав людини, вважав за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Проте з такими висновками суду першої інстанції, апеляційний суд погодитись не може.

У матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до ст. 277-2 КУпАП. Крім того, в матеріалах справи взагалі відсутні відомості, що ОСОБА_1 направлялась судова повістка про виклик на будь-яку адресу.

В матеріалах справи відсутні відомості про причини неявки ОСОБА_1 до суду, у зв`язку з чим рішення суду про визнання причини його неявки до суду не поважними є безпідставними.

Також, як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який складався без виклику та участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в ньому також відсутні відомості про час та дату судового розгляду, а також підтвердження про направлення йому копії протоколу.

Зазначені вище обставини свідчать про позбавлення можливості ОСОБА_1 реалізувати свої процесуальні права, зокрема право на захист і могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У прохальній частині апеляційної скарги ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, постанову судді першої інстанції щодо ОСОБА_1 постановлено 06 грудня 2019 року.

Порушуючи в апеляційній скарзі питання про поновлення строку, ОСОБА_1 зазначає, що постанова прийнята в судовому засіданні без його участі і копію оскарженої постанови він отримав лише 31 січня 2020 року і 10 лютого 2020 року подав апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та матеріали провадження, приходить до висновку, що клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З метою дотримання вимог закону, враховуючи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до вимог ч.3 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», якою передбачено, що судова система перш за все забезпечує доступність правосуддя для кожної особи, відповідно до Конституції України, з метою реалізації гарантованих чинним законодавством прав ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за необхідне поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2019

За таких обставин, враховуючи те, що справу розглянуто і притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за його відсутності без дотримання належним чином вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, суд приходить до висновку про скасування постанови судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2019 року та прийняття нової постанови відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши інші доводи апеляційної скарги, апеляційним судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, вчиненого за наступних обставин.

Станом на 01 вересня 2019 року ОСОБА_1 має заборгованість по аліментам, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців і становить 7 185,50 грн, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні в апеляційному суді, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ВП № 32913550 від 12.09.2019, в якому зазначено розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів та період за який вона виникла; копією виконавчого листа, виданого 07 липня 2006 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 2-1084, згідно з яким з ОСОБА_1 стягнуто щомісячно на користь матері дитини ОСОБА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 300 грн, до досягнення дитиною повноліття; розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 12.09.2019 року, складеного старшим державним виконавцем ОСОБА_4 , з якого видно, що станом на 01.09.2019 утворилась заборгованість, яка складає 7 185,50 грн, розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців (з лютого по серпень місяці 2019 року).

Наведені вище документи, в розумінні ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення, та, оцінюючи їх згідно ст. 252 цього Кодексу у сукупності, суд доходить висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП доведений в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , про те що він змінив місце реєстрації та проживання, що відноситься до іншого району міста Кривого Рогу, про що він повідомляв державного виконавця Центрально-Міського відділу Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, у зв`язку з чим він не мав повноважень складати протокол, апеляційний суд розцінює як необґрунтовані, оскільки жодних об`єктивних доказів в підтвердження цих обставин ОСОБА_1 апеляційному суду не надав.

Посилання ОСОБА_1 , що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю заборгованості зі сплати аліментів, що перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців, що підтверджується копіями чеків, долучених до апеляційної скарги, апеляційний суд розцінює як надумані з огляду на таке.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 12.09.2019 року, станом на 01.09.2019 утворилась заборгованість, яка складає 7 185,50 грн, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців за період з лютого по серпень місяці 2019 року.

В той же час, згідно з копіями фіскальних чеків, долучених ОСОБА_1 до апеляційної скарги платежі зроблені останнім поза межами інкримінованого періоду, а саме 14.09.2019, 15.10.2019, 15.11.2019, 24.12.2019, 29.01.2020 року, тобто вже після виявлення вчинення адміністративного правопорушення та складення стосовно нього протоколу.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд доходить висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП як несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

При вирішення питання про вид та розмір адміністративного стягнення, апеляційний суд, враховує положення ч. 2 ст. 38 КУпАП, відповідно до яких, якщо справи про адміністративне правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як встановлено апеляційним судом правопорушення ОСОБА_1 , вчинене було виявлено 12 вересня 2019 року, тому строк накладення адміністративного стягнення на день розгляду справи апеляційним судом та винесення постанови закінчився.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи вимоги ст. ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 183-1 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 7, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновивши йому строк на апеляційне оскарження постанови Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт строком 120 годин та стягнуто судовий збір в розмірі 384 гривень 20 копійок скасувати.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та закрити провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.І. Калініч