Справа № 457/798/20 Головуючий у 1 інстанції: Грицьків В.Т.
Провадження № 33/811/1442/20 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Трускавецького міського суду Львівської області від 21 липня 2020 року за ст. 44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою судді Трускавецького міського суду Львівської області від 21 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

Згідно з постановою судді, 23 червня 2020 року близько 17:00 год., у м. Трускавці на вул. Стуса, 13, перебував в громадському місці (в приміщенні магазину «У Андрія») без вдягнених засобів індивідуального захисту (маска, распіратор), чим порушив п.п 1, п. 3 Постанови КМУ № 392 від 20.05.2020 року.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді Трускавецького міського суду Львівської області від 21 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого 44-3 КУпАП, та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржувана постанова судді є незаконною та необґрунтованою. При ухваленні такої суддя місцевого суду неповно з`ясував обставини справи та порушив вимоги процесуального права.

Зокрема, вказує, що при визначенні виду стягнення суддя не врахував характеру правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, обставини вчинення правопорушення, а також те, що ОСОБА_1 раніше до жодного виду відповідальності не притягувався, пенсіонером.

Зазначає, що 23 червня 2020 року близько 17:00 год., у м. Трускавці на вул. Стуса, 13, перебував в громадському місці (в приміщенні магазину «У Андрія») без вдягнених засобів індивідуального захисту за що визнав свою вину і розкаявся.

Не оспорюючи, фактичних обставин справи, ОСОБА_1 в апеляційні скарзі зазначає, що на даний час перебуває у складному матеріальному становищі, адже його доходи складають лише пенсійні виплати, що підтверджує документами доданими до апеляційної скарги ( а.с. 20,21,22-24).

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт та його адвокат Кравець Андрій Остапович покликаються на те, що ОСОБА_1 отримав копія постанови судді лише 13 вересня 202 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення.

З огляду на те, що ОСОБА_1 отримав постанову 13.09.2020 та карантинні обмеження запровадженні на території України у зв`язку з пандемією коронавірусу COVID-19, суддя апеляційного суду вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Перевіривши наявні матеріали справи, апеляційний суд вважає, що висновки судді першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, ґрунтуються на сукупності зібраних та перевірених судом доказів, які за своєю суттю та змістом є належними, допустимими та взаємоузгоджуються між собою.

Зокрема, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №522727 від 23 червня 2020 року, поясненнями, відеозаписом події.

На переконання апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 дотримався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення суддя апеляційного суду враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Водночас, накладаючи на ОСОБА_1 стягнення за ст. 44-3 КУпАП, суддя суду першої інстанції не в повній мірі урахував дані особи-порушника, характер та обставини вчиненого правопорушення, зокрема те, що у зв`язку з пандемією коронавірусу COVID-19 в Україні складна економічна ситуація, ОСОБА_1 є пенсіонером, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, порушив умови карантину вперше, а також ураховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, характер правопорушення, відсутність реально заподіяної істотної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, які охороняються законом, що, на думку апеляційного суду, суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок, призводить до малозначності діяння.

Відповідно до вимог ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Ураховуючи вищенаведене, суддя апеляційного суду вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та провадження у справі закрити.

На переконання апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, а його апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову судді Трускавецького міського суду Львівської області від 21 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, - скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, за малозначністю та оголосити йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.П. Гуцал