Провадження № 33/4820/212/20
Справа № 687/21/20 Головуючий в 1-й інстанції Горобець Н. О.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Кашевської-Колос Т.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Рязанова Л.Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Рязанова Л.Г. на постанову судді Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2020 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік.

Стягнуто з нього на користь держави 420 грн 40 коп судового збору.

За постановою судді, ОСОБА_1 07 січня 2020 року близько 10 год 35 хв по вулиці Б.Хмельницького в селі Черче Чемеровецького району Хмельницької області, керував автомобілем «ГАЗ 3110», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, запах алкоголю з порожнини рота). Після зупинення працівниками патрульної поліції транспортного засобу, він на порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) ухилився від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Рязанов Л.Г. просив скасувати постанову судді Чемеровецького районного суду від 18 лютого 2020 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Наголошував на невідповідності висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального і процесуального права.

Так, суд першої інстанції з власної ініціативи взяв на себе функції обвинувачення, самостійно відшукуючи докази вини, викликав в судове засідання свідків, хоча ті в судове засідання і не з`явилися.

Зауважував, що посилання суду першої інстанції на показання працівника поліції ОСОБА_2 Г.В., який був допитаний в судовому засіданні, є неналежним та недопустимим доказом і відповідно не могли бути покладені в основу оскаржуваного рішення.

Крім цього, на його думку, чинним КУпАП на співробітників поліції покладено виключно обов`язки, наслідком виконання яких може бути складання протоколу про адміністративне правопорушення з подальшим його розглядом в суді, та не надано будь-яких процесуальних прав під час судового розгляду відповідної справи.

Також суд першої інстанції не надав належної оцінки показанням самого ОСОБА_1 , який повідомив, що не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а вимагав надати йому можливість отримати правову допомогу при проведенні такої процедури. Підставою для цього було те, що з моменту зупинки транспортного засобу під його керуванням, працівники поліції перевищували свої повноваження, не пояснили йому причину зупинки, одразу почали звинувачувати його в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Захисник вказував, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи є електронним доказом і має відповідати вимогам законодавства, обов`язково бути засвідченим електронним цифровим підписом.

Вказаний відеозапис є неналежним та недопустимим доказом, бо зроблений з порушенням вимог чинного законодавства, а саме пунктом 5 розділу 2 «Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису».

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Рязанова Л.Г. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Згідно п.2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Уважаю, що висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин відповідає матеріалам справи про адміністративне правопорушення та ґрунтується на наявних у ній доказах.

Як випливає з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №391007 від 07 січня 2020 року, ОСОБА_1 07 січня 2020 року близько 10 год 35 хв по вулиці Б. Хмельницького в селі Черче Чемеровецького району Хмельницької області керував автомобілем «ГАЗ 3110», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, запах алкоголю з порожнини рота), а після зупинення працівниками патрульної поліції транспортного засобу, на порушення п.2.5 ПДР ухилився від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Цей протокол складений у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до нього долучено їхні письмові пояснення, направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; самого водія відсторонено від подальшого керування.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Так, допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 інспектор СРПП Чемеровецького ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області, суду першої інстанції показав, що під час патрулювання в селі Черче Чемеровецького району Хмельницької області ним було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який не був пристебнутий паском безпеки. Під час спілкування з ОСОБА_1 у нього було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння. У присутності двох свідків водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, на що той відмовився. У подальшому ним відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, якого останній відмовився підписати.

Свідок ОСОБА_6 суду першої інстанції показав, що 07 січня 2020 року до нього зателефонував ОСОБА_1 з проханням забрати автомобіль, оскільки він зупинений працівниками поліції і відсторонений від керування автомобілем. Приїхавши на місце зупинки, побачив, що працівники поліції в службовому автомобілі склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, який останній відмовився підписати.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, не відповідає дійсності та спростовується вказаними доказами.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З наявних відеозаписів, зроблених за допомогою мобільного телефону Huawei та у законний спосіб долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ГАЗ 3110» номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, в нього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння та він безпричинно, в присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Доводи апелянта про недопустимість доказу відеозапису, зробленого поліцейським, а саме те, що він складається з трьох різних відеофайлів та не підписаний цифровим підписом, перевірені судом апеляційної інстанції та відповідно до ст.251 КУпАП визнані безпідставними.

Будь-яких доказів про те, що цей відеозапис спростовує стан, у якому перебував ОСОБА_1 , не надано.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів ОСОБА_1 та його захисником Рязановим Л.Г. не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №77, складений 07 січня 2020 року о 13 год 35 хв, з мотивів, зазначених у рішенні, з чим погоджується і апеляційний суд.

З огляду на викладене, проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку про обґрунтованість притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_8 накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

Водночас відсутні підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП чи з інших мотивів, про що ставиться питання в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Рязанова Л.Г. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.