КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/85/2020 Категорія: ч.4 ст.122, ч.3 ст.126 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Степанова С.В.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Маліновський О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який працює таксистом в службі «Убер», розлучений, має на утриманні неповнолітнього сина 2002 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Лисенка С.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.122, ч.3 ст.126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Як зазначено у постанові, 20.10.2019 року об 11.32 годин, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Toyota Corolla», державний номер НОМЕР_2 , рухаючись по Кільцевій дорозі, в районі будинку 64 по вул. Зодчих в місті Києві, здійснюючи розворот не з крайнього лівого положення, не надав дорогу транспортному засобу «Toyota Prius», державний номер НОМЕР_3 , який знаходився під керуванням ОСОБА_2 та рухався прямо, в результаті чого водій транспортного засобу «Toyota Prius» вимушений був різко гальмувати та змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим ОСОБА_1 створив аварійну ситуацію. При цьому, ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами відповідно до постанови Тернівського ВДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області від 21.03.2018 року в рамках виконавчого провадження № 48157885. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.4 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, адвокат Лисенко С.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 12.11.2019 року, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права у частині неправильності та неповноти дослідження доказів, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх вимог адвокат Лисенко С.М. зазначає, що матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. З ст. 126 КУАП, обов`язково мають містити належним чином засвідчену уповноваженою на те посадовою особою відділу державної виконавчої служби копію документу, яким відносно особи, що притягається до адміністративної відповідальності, застосовано відповідне обмеження, а також мають бути долучені документи, які б підтверджували обізнаність особою,щодо якої винесено постанову про застосування відносно неї відповідного обмеження,проте Управлінням патрульної поліції в м. Києві не надано, а судом першої інстанції не досліджено та не встановлено те, що у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують обізнаність ОСОБА_3 , щодо винесеної постанови про застосування відносно нього відповідного обмеження. Крім того,як зазначає адвокат Лисенко С.М. апелянту жодного разу не надсилали поштовим відправленням документів, постанов, довідок-розрахунків по аліментах з Тернівського ВДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Адвоката Лисенко С.М. в апеляційній скарзі також зазначає,що судом першої інстанції однобічно та неповно розглянуто матеріали провадження щодо ОСОБА_3 в частині погашеної заборгованості по аліментах, поскільки апелянт своєму сину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сплачує аліменти регулярно, що підтверджується відомостями по картковому рахунку. Також, варто зауважити, що факт сплати аліментів ОСОБА_5 підтверджується письмовою заявою його сина.

Крім того,в апеляційній скарзі адвокат посилається на те,що , судом першої інстанції не з`ясовано відомості, які доводять невинуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. З ст. 126 КУпАП, а саме посилання на те що, відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, проте у Єдиному реєстрі боржників відсутні відомості щодо існуючої заборгованості у ОСОБА_3 зі сплати аліментів по виконавчому провадженні № 48157885, а тому державним виконавцем Тернівського ВДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області безпідставно винесено постанову про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у керуванні транспортними засобами. Це підтверджується інформацією з Єдиного реєстру боржників. Відомості, які вказані у вищезгаданому реєстрі не стосуються заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим провадженням № 48157885. Таким чином, це є свідченням того, що ОСОБА_6 сплачує аліменти та заборгованості у нього немає, а тому адвокат Лисенко С.М. вважає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки постанові про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві керувати транспортними засобами, яка видана державним виконавцем Тернівського ВДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області по виконавчому провадженні № 48157885, а лише визнано факт її існування.

Натомість як зазначено в апеляційній скарзі, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 сплачує аліменти, працює таксистом у службі "Убер", що це його основне та єдине джерело засобів існування виніс постанову, якою позбавив його права керування транспортними засобами на строк до трьох місяців, тим самим позбавляючи основного законного джерела засобів для існування., а отже адвокат Лисенко С.М. вважає,що судом першої інстанції при винесені постанови порушено принцип пропорційності (співмірності) як складового елементу верховенства права, так як оскаржувана постанова не містить обґрунтувань співмірності застосованих до ОСОБА_3 тимчасових обмежень та досягнення мети щодо погашення ним заборгованості по аліментам.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст.245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об`єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №300784 та копією постанови ВП №48157885 Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі.

Доводи апеляційної скарги адвоката Лисенко С.М. в інтересах ОСОБА_1 про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення є безпідставними, не підтверджені належними доказами та спростовуються матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №300784 від 20.10.2019 року у якому ОСОБА_1 не надав жодних пояснень по суті та відмовився від ознайомлення з даним протоколом.

На запит Київського апеляційного суду від 20.01.2020 року від Тернівського ВДВС у місті Кривому Розі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), на адресу суду надійшла копія матеріалів виконавчого провадження №48157885 від 17.07.2015 року щодо ОСОБА_1 , зокрема належним чином засвідчена копія постанови від 21.03.2018 року, якою тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі та супровідний лист про направлення даної постанови ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в день її винесення, що спростовує посилання адвоката Лисенко С.М. про необізнаність ОСОБА_3 , щодо винесення постанови про застосування відносно нього відповідного обмеження.

Крім того в матеріалах справи міститься копія постанова Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП та в якій зазначено, що при розгляді справи ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні та вже надавав свої пояснення по аналогічному правопорушенню, що підтверджує обізнаність ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та умисне вчинення ним повторно правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Суд першої інстанції, врахувавши положення ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування у справі апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Лисенка С.М., залишити без задоволення,а постанову Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.122, ч.3 ст.126 КУпАП- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.А. Маліновський