Провадження № 3/161/4131/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 02 листопада 2020 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Черняк В.В., з участю секретаря судового засідання Новаковської В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ст.ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 527635 від 28 серпня 2020 року вбачається, що 28 серпня 2020 року о 13 год. 10 хв. гр. ОСОБА_1 , знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу перехожих та працівників поліції, чим порушував громадський порядок та спокій громадян. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 527621 від 28 серпня 2020 року зафіксовано, що 28 серпня 2020 року о 13 год. 10 хв. гр. ОСОБА_1 , знаходячись поблизу будинку № 1 по вул. Світла м. Луцька, висловлювався нецензурною лайкою в сторону працівників поліції та громадян. На законну вимогу ДОП ОСОБА_2 припинити адмінправопорушення, а саме, нецензурну лайку гр. ОСОБА_1 не відреагував, при цьому висловлювався в грубій формі на адресу поліцейських. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованих йому правопорушеннях не визнав, заперечуючи в своїх діях склад вищевказаних адміністративних правопорушень.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП.

Диспозиція ст. 173 КУпАП визначено, що дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Статтею 185 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку із їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до абз. 2 ст. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому адміністративних правопорушень в матеріалах справи відсутні. Долучені до матеріалів справи пояснення свідків, не підтверджує наявність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності дрібного хуліганства чи злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КпАП, суд приходить до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративних правопорушень за вищевказаними нормами законодавства, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі зазначеного та керуючись статтями 7, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.ст. 173, 185 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу та події адміністративних правопорушень.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк