ун. № 759/1851/20
пр. № 3/759/1195/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Степанова Сніжана Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли зі Святошинського Управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , неодруженого, який утриманців не має, працює охоронцем в Охоронній фірмі «Венбест», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 12 січня 2020 року о 19.20 годин, ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно своїх співмешканців, а саме бив посуд, ховав їхні речі, висловлювався нецензурною лайкою, кидався у бійку.

ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення повісток з адресою, зазначеною в протоколі, причини неявки суду не повідомив. Постановами судді від 17 лютого 2020 року та 02 березня 2020 року до ОСОБА_1 було застосовано примусовий привід через органи поліції, однак постанови суду виконані не були, про причини їх невиконання суду повідомлено не було.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судові засіданні не з`явились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, шляхом направлення повісток за адресою, зазначеною в протоколі, причини неявки суду не повідомили.

Судом було досліджено надані матеріали по справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 327993 від 12 січня 2020 року; рапорт працівника поліції; довідку адмінпрактики.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia",рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено потерпілих, а зазначено лише свідків, у яких, в свою чергу, не було відібрано будь-яких пояснень, та які на виклик до суду не з`явились. Крім цього, в протоколі не зазначено чи було, або могло бути завдано шкоду потерпілим, та яку саме. Присутність ОСОБА_1 у судовому засіданні органами національної поліції також не було забезпечено.

Крім цього, наданий до суду рапорт працівника поліції є внутрішнім документом та не може слугувати беззаперечним доказом обставин, викладених в протоколі, в разі відсутності будь-яких інших доказів.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких підстав, з урахуванням відсутності в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі, керуючись принципами презумпції невинуватості та диспозитивності, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП не підтверджена достатніми та допустимими доказами, тобто не доведена поза розумним сумнівом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а почате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, керуючись ст. 173-2, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 283, п. 3. ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено або потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Суддя С.В. Степанова