ПОСТАНОВА

Справа № 947/917/20

Провадження № 3/947/577/20

13.03.2020 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ОБ№167336 від 16.12.2019, складеним інспектором УПП в Одеській області ДПП старшиною поліції Буряченком В.В. щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 15.12.2019 о 23:05, керуючи автомобілем Suzuki Grand Vitara, державний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом по вул.Ол.Невського в м.Одесі, напроти буд.49, в порушення п.10.9 Правил дорожнього руху України був неуважним, не впевнився в безпеці свого маневру, не звернувся до сторонньої допомоги та допустив зіткнення з припаркованим автомобілем Volkswagen Transporter, державний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, від отримання судової повістки утримався, засоби мобільного зв`язку, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, вимкнуті.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 ознайомлений під розпис з протоколом про адміністративне правопорушення, будучи обізнаним про розгляд судом справи щодо нього в суді, від отримання повістки утримався, сам до суду не прибув та не цікавився провадженням щодо нього, а подальше листування за таких умов буде явно не виправданим витрачання коштів державного бюджету, то він вважається таким, що сповіщений належним чином про судове засідання і справу розглянуто без його участі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не оспорює.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями водіїв тощо.

З матеріалів справи та з пояснень водіїв вбачається, що учасники зазначеної ДТП не скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому ОСОБА_1 підлягає адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху на загальних підставах.

Оскільки ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, допустив порушення Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, то він визнається винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Визначаючи міру відповідальності ОСОБА_1 враховується характер правопорушення, данні про особу винного.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, на підставі якої піддати його адміністративному стягненню в вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 (Триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (Чотириста двадцять) грн. 40(сорок) коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу або з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення у разі оскарження постанови про стягнення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, де в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.