Справа № 344/7393/20
Провадження № 33/4808/442/20
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Волосянка Р.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_1 , на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 29 липня 2020 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , непрацюючий, громадянин України,

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 ( в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. судового збору.

З постанови судді вбачається, що 04.06.2020 року о 22 год. 05 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Вовчинецька, 26, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Фольксваген Пассат», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, почервоніння обличчя та з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (у редакції від 07 липня 2016 року).

У своїй АС ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя не дослідив доказів, не надав вірної правової оцінки відповідним обставинам справи.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суддді Івано-Франківського міського суду від 29 липня 2020 року і закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 04 червня 2020 року близько 22 год.00 хв. він знаходився за кермом власного автомобіля «Фольцваген Пассат», на вул. Вовчинецькій поруч будинку № 26 у м.Івано-Франківську. В цей момент до його автомобіля підійшли працівники поліції із зауваженням щодо роботи зовнішніх світлових приладів автомобіля.

В ході спілкування та перевірки документів, патрульні поліцейські запропонували йому пройти на місці зупинки на стан алкогольного сп`яніння від якого він відмовився. Згодом в присутності двох свідків, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного і наркотичного сп`яніння в медичному закладі, від яких він спочатку відмовився, а в подальшому погодився на його проходження. Однак працівник поліції його повідомив, що протокол уже складено, за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 ствердив, що він не керував даним транспортним засобом, про що було достовірно відомо патрульним поліцейським і підтверджується записом нагрудної відеокамери поліцейського. Керував даним автомобілем його товариш - ОСОБА_3 , який не має посвідчення водія на керування транспортним засобом. Тому вони помінялисся місцями, коли підходили працівники патрульної поліції. Отже, не було в нього підстав для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.

Під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_3 , пояснив що в зазначеному в протоколі місці і часі, працівники поліції підійшли до вищевказаного автомобіля, оскільки вони їхали без ближнього світла. Керував автомобілем він, а тому, що в нього не було прав на керування транспортним засобом, він помінявся місцями з ОСОБА_1 . Це бачили працівники поліції .

Під час апеляційного розгляду свідок-поліцейська ОСОБА_5 пояснила, що подія була в місяці червні цього року, де вона з іншим поліцейським зупинили даний транспортний засіб, оскільки водій їхав без ввімкнених зовнішніх світлових приладів автомобіля, в темну пору доби.

Вона була переконана, що автомобілем керував не ОСОБА_1 , а його товариш, який сидів ззаду. Однак під час спілкування ОСОБА_1 пояснив, що він керував транспортним засобом. В ході спілкування та перевірки документів, вона та її напарник запропонували ОСОБА_1 пройти на місці огляд на стан алкогольного сп`яніння від якого він відмовився. Згодом в присутності двох свідків, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного і наркотичного сп`яніння в медичному закладі, від чого він відмовився.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Волосянка Р.О., які просять скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи та додані документи, переглянувши відеозаписи з нагрудних знаків поліцейських та додані документи, допитавши свідка-поліцейського ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_3 , суд вважає, що АС підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно із вимогами ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Строк на апеляційне оскарження даної постанови слід поновити, оскільки він пропущений з поважних причин, так як ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи в суді першої інстанції, оскаржувану постанову вчасно не отримав, що позбавило його можливості оскаржити її у строк, передбачений ст. 289 КУпАП.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проте цих вимог суддею першої інстанції не було дотримано.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Так, за нормативним визначеннямч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Оглядом відеозапису встановлено, що інспектор поліції ОСОБА_5 побачила як машина рухаласся, коли вона підходила до неї і зробила висновок, що водій і пасажир, які сиділи в ній, помінялисся місцями. Тому він ствердно сказав до ОСОБА_1 , що вони з товаришем помінялисся місцями, на що ОСОБА_1 відповів, ні я їхав за кермом.

Також, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтвердили, що даним автомобілем керував саме ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 , оскільки у ОСОБА_3 не було прав на керування транспортним засобом.

Таким чином, наявними у справі доказами не підтверджено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння.

Сама по собі відмова від проходження медичного огляду за відсутності встановленого факту керування транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння не утворює складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) КУпАП.

Статтею 62 Конституції України закріплено принцип, за яким обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

В даному випадку посадовою особою, яка складала протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не було надано суду переконливих доказів доведення поза розумним сумнівом винуватості особи.

Відповідно до п.1статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате , а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що в ході апеляційного розгляду не здобуто переконливих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин), а всі сумніви щодо вини тлумачаться на його користь, а тому АС підлягає задоволенню , а провадження у справі закриттю за відсутності події і складу інкрімінованого правопорушення, відповідно до новел у п.2 ч.8 ст.294 названого Кодексу.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду від 29 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього ж Кодексу у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк