Справа № 305/2070/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
27.02.2020 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подала захисник ОСОБА_1 - адвокатка Мігалі І.В.,
в с т а н о в и в :
постановою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 06 листопада 2019 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово проживаючого в АДРЕСА_1 , гр. України, із середньою освітою, не одруженого, техніка-водія відділення інженерного облаштування державного кордону відділу прикордонної служби «Ділове» І категорії (тип Б),
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 10 (десять) діб.
Строк відбуття ОСОБА_1 арешту визначено рахувати з моменту приведення постанови до виконання.
В апеляційній скарзі адвокатка Мігалі І.В. вказує на те, що постанова судді є незаконною у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Стверджує, що в матеріалах справи відсутні дані про те, що 04.11.2019 ОСОБА_1 при виконанні завдання під час несення служби у прикордонному наряді «Контрольний пост», охороняв державний кордон України, відсутній графік несення служби ОСОБА_2 у період з 08 год. 04.11.2019 до 08 год. 05.11.2019, що в свою чергу свідчить про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення. Просить постанову судді скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвокатки Мігалі І.В., неявка яких із урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що: ОСОБА_1 та адвокатка Мігалі І. В. неодноразово повідомлялися про час та місце розгляду справи; розгляд справи неодноразово відкладався; даних про поважність причин їх неявки до апеляційного суду на 16:00 27.02.2020 та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від них не надходило.
Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є безпідставними, оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених судом першої та апеляційної інстанції доказів.
Від будь-яких пояснень ОСОБА_1 відмовився на підставі ст. 63 Конституції України (а. с. 2).
Відповідно до Наказу начальника Мукачівського прикордонного загону № 548-аг від 06.06.2016 «Про порядок використання особистих мобільних телефонів» заборонено використання особистих технічних засобів під час несення служби в добовому наряді внутрішньої служби та в складі чергової служби обслуги оперативно-технічної служби вузла зв`язку 2202, і при несенні служби в складі чергової зміни оперативно-чергової служби в добових нарядах внутрішньої служби, вартової служби, в складі чергової обслуги оперативно технічної служби дозволено використовувати тільки службові засоби зв`язку (УКХ радіостанції, службові мобільні телефони, інші засоби зв`язку) та дотримуватись принципу «при виконанні службових обов`язків використовувати тільки службові засоби зв`язку (а. с. 4-5).
Зі службової характеристики ОСОБА_1 вбачається, що за час проходження служби на посаді ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони, однак неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності (а. с. 6).
З наявних у матеріалах справи копій постанов Рахівського районного суду вбачається, що 01.03.2019 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а 04.04.2019 за ч. 2 ст. 172-18 цього Кодексу (а. с. 9-10).
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 правил несення прикордонної служби в наряді з охорони державного кордону та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП адміністративного правопорушення.
Разом із тим, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 частково визнав свою вину в учиненні правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що в. о. начальника відділу прикордонної служби «Ділове» Кобринович Н. був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що в. о. начальника відділу прикордонної служби «Ділове» ОСОБА_3 . при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
Крім того, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би давали підстави вважати, що у помічника начальника відділу прикордонної служби «Ділове» І категорії (тип Б) з адміністративно-юрисдикційної діяльності Скиби О. були підстави для обмови ОСОБА_1 у порушенні правил несення прикордонної служби в наряді з охорони державного кордону, та про його зацікавленість у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх не додано до апеляційної скарги.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи яких небудь інших дій, які призвели до примусового підписання ним складеного щодо нього протоколу, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.
З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що постанова судді є незаконною у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 04.11.2019 при виконанні завдання під час несення служби у прикордонному наряді «Контрольний пост», охороняв державний кордон України, відсутній графік несення служби ОСОБА_2 у період з 08 год. 04.11.2019 до 08 год. 05.11.2019, що в свою чергу свідчить про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 правил несення прикордонної служби в наряді з охорони державного кордону та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП адміністративного правопорушення. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що у їх підтвердження стороною захисту не надано будь-яких доказів про те, що у період з 08 год. 04.11.2019 до 08 год. 05.11.2019 ОСОБА_1 не ніс службу в прикордонному наряді «Контрольний пост».
Тому, доводи апеляційної скарги апеляційний суд розцінює як такі, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП адміністративного правопорушення.
Разом із тим, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд першої інстанції належним чином врахував вимоги ст. 33 КУпАП, у тому, числі й те, що ОСОБА_1 вже неодноразово (04.04.2019 та 01.03.2019) піддавався адміністративному стягненню за вчинення однорідних правопорушень. Тому, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що для виховання ОСОБА_1 у дусі точного та неухильного додержання законів України та запобігання нових правопорушень необхідним і достатнім буде адміністративне стягнення саме у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 10 днів. При цьому, апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає санкції ч. 2 ст. 172-18 КУпАП і відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення. При цьому, враховується те, що до апеляційної скарги не додано будь-яких доказів, у тому числі й даних про особу правопорушника, які б давали підстави для пом`якшення ОСОБА_1 адміністративного стягнення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова суду першої інстанції як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а подана адвокаткою Мігалі І. В. в інтересах ОСОБА_1 апеляційна скарга без задоволення.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанцій, і, не з`явившись на розгляд справи без поважних причин, будучи належним чином повідомленим про час та місце її розгляду, ОСОБА_1 позбавив себе можливості заявити в ході апеляційного розгляду обґрунтовані клопотання, у тому числі й про виклик свідків, та надати які-небудь докази у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги та спростування висновків суду першої інстанції.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подала захисник ОСОБА_1 - адвокатка Мігалі І.В., залишити без задоволення.
Постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 06 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя І. В. Стан