Справа № 135/962/20
Провадження № 33/801/900/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Корнієнко О. М.
Доповідач: Рибчинський В. П.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П.,

за участю ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бодачевської М.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ладижинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 жовтня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 461526 від 27 липня 2020 року біля 15 год. 10 хв. в м. Ладижин по вул. Довженка водій ОСОБА_1 керував мопедом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в КП «Ладижинська міська лікарня», що підтверджується висновком щодо резултатів медичного огляду № 67 від 27.07.2020.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 461527 від 27 липня 2020 року водій ОСОБА_1 , 27.07.2020 біля 15 год. 10 хв. в м. Ладижин на перехресті вул. Незалежності та вул. Довженка не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та скоїв падіння з мопеда. При ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Постановою Ладижинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 жовтня 2020 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Не погоджуючись з такою постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а також порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, просив оскаржувану постанову скасувати, та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бодачевську М.В., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Згідно зі ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема за повторне, протягом року, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого і вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові судді обставин, підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема: даними, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 461526 від 27 липня 2020 року, ДПР18 № 461527 від 27 липня 2020 року; довідкою, виданою начальником СРПП №4 капітаном поліції Брудницьким Я. про те, що ОСОБА_1 притягувався протягом останніх 12 місяців до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП; направленням на огляд водія з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння; висновком № 67 КП «Ладижинська міська лікарня» від 27.07.2020, згідно якого вбачається, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння; роздруківкою алкотестера «Драгер», покази якого 1,16 проміле алкоголю; постановою серії БАА № 343939 від 27.07.2020 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП; схемою місця ДТП; відеозаписом про проведення огляду на стан сп`яніння, поясненнями лікаря нарколога ОСОБА_2 , яка проводила огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , даними в судовому засіданні. Дані докази повністю узгоджуються між собою.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 2 ст.130 КУпАП доведена повністю.

Щодо доводів ОСОБА_1 про помилковість висновків суду першої інстанції стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.130 КУпАП слід зазначити наступне.

Відповідно до висновку № 67 КП «Ладижинська міська лікарня» від 27.07.2020 та роздруківки алкотестера «Драгер», ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат 1,16 проміле.

Згідно пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з пунктами 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З матеріалів справи вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився в установленому законом порядку в закладі охорони здоров`я лікарем наркологом за допомогою приладу «Драгер».

Відповідно до п. 14 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09.11.2015 № 1452/735 зазначено, що якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 останній перебував у свідомості та мав змогу пройти огляд за допомогою алкотестера «Драгер». Зазначене підтверджується поясненнями лікаря нарколога ОСОБА_2 , наданими у судовому засіданні та відеозаписом, згідно якого ОСОБА_1 продув алкотестер «Драгер», результат 1,16 проміле.

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосований районним судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 33, 38, 130, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ладижинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.П. Рибчинський