Справа № 930/1999/20
Провадження № 33/801/837/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Науменко С. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 08 вересня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП,

встановив:

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 08 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 51 грн, а також стягнуто з нього судовий збір до державного бюджету в сумі 420,40 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.08.2020 ОСОБА_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в телефонному режимі погрожував фізичною розправою ОСОБА_2 , але до реальних дій не дійшло, а також нецензурно висловлювався на його адресу.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 , в скоєнні інкримінованого йому правопорушення доведена, оскільки підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, довідкою про результати розгляду повідомлення ОСОБА_3 , поясненнями, і його дії правильно кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

05 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки не погоджується із зазначеною постановою, вважає, що її винесено судом без з`ясування усіх обставин справи з порушенням закону, а тому вона підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про закриття адміністративного провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд передчасно дійшов висновку про доведеність його вини в скоєнні адміністративного правопорушення без повного та всебічного з`ясування обставин справи з порушенням вимог ст. 245 КУпАП, а також ст. 248 КУпАП щодо розгляду справи на засадах рівності громадян, ст. 252 КУпАП щодо оцінки доказів та ст. 268 КУпАП щодо можливості приймати безпосередню участь в судовому засіданні та надання доказів його непричетності у скоєнні адміністративного правопорушення.

Вказав, що на початку серпня 2020 року до нього приїхали працівники поліції, які повідомили, що у них є заява від ОСОБА_2 , згідно з якою він погрожував останньому фізичною розправою за телефонною розмовою. Враховуючи те, що він притягується до кримінальної відповідальності та не хотів їхати розбиратися з цією заявою до поліції, одразу підписав всі папери, що пропонував працівник поліції та заяву до суду про те, що визнає факт адміністративного правопорушення та просить через запроваджений на території України карантин його в суд не викликати. Потім він зрозумів, що себе оговорив, так як будь-яких порушень закону відносно цієї особи він не вчиняв. Матеріали адміністративного правопорушення не містять доказів про підтвердження цих дій. Вважає, що вказана особа штучно спровокувала працівників поліції щодо нього, оскільки ОСОБА_2 є чоловіком потерпілої особи по кримінальній справі, де апелянт обвинувачується, а тому ставиться до нього неприязно та намагається погіршити його становище, шляхом звернень до поліції. Однак апелянт не здійснював хуліганських дій відносно ОСОБА_2 , не спілкувався з ним в громадських місцях, не порушував спокій громадян та громадський порядок, не висловлювався нецензурною лайкою.

Щоб запобігти неправильним висновкам суду, він звертався 15.09.2020 із заявою, в якій просив викликати його в судове засідання, а 21.09.2020 звернувшись до канцелярії суду дізнався, що відносно нього розглянута адміністративна справа, а тому одразу написав заяву про отримання копії постанови суду. 29.09.2020 він отримав копію постанови суду та в межах 10-денного строку звернувся з апеляційною скаргою на постанову суду першої інстанції. В зв`язку з чим просить визнати причину пропуску строку на апеляційне оскарження поважною та поновити строк на апеляційне оскарження.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Шеремет Г. А. підтримали апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав. Суду пояснили, що в провадженні суду перебуває кримінальна справа відносно ОСОБА_1 , потерпілою в якій є ОСОБА_3 . У них виникли неприязні стосунки, тому ОСОБА_1 , можливо, і говорив на підвищених тонах, проте будь-яку ненормативну лексику не застосовував, що можна підтвердити записом їх розмови, яка зберіглася на телефоні.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП в разі заявлення клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, останнє вирішується суддею апеляційного суду. При цьому слід взяти до уваги обставини, які об`єктивно вплинули чи могли вплинути на можливість оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, в матеріалах справи міститься його розписка про отримання ним копії постанови суду першої інстанції 29.09.2020 (а. с. 12).

Зазначені обставин вважаю поважними та такими, що дають право на поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення судді суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Шеремет Г. А., апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є забезпечення обвинуваченому права на захист.

Відповідно до статті 2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вказаних приписів судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови дотримано не в повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи, 27.08.2020 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, тобто вчинення дрібного хуліганства.

За змістом ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене зокрема ст. 173 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Вказана норма за своїм змістом є імперативною і не містить жодних виключень або застережень, на відміну від частини першої цієї статті, яка передбачає можливість розгляду інших категорій справ за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в разі, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Застосування правил частини першої статті 268 КУпАП до процедури розгляду категорії справ, які перелічені у частині другій цієї статті, є неприпустимим.

Частиною першою статті 268 КУпАП передбачено обсяг прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і в тому числі право на захист, які через призму положень частини другої цієї статті, можуть бути реалізовані лише в разі обов`язкової участі особи в судовому розгляді.

Закріплюючи вказані положення законодавець визначив і шляхи забезпечення обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшов до Немирівського районного суду Вінницької області 30.08.2020.

Через канцелярію суду 15.09.2020 від ОСОБА_1 надійшла заява з проханням запросити його на розгляд справи, оскільки він не здійснював адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції, при винесенні оскаржуваної постанови 08.09.2020 виходив з того, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі.

Оскільки законодавець приділяє підвищену увагу до правопорушень вказаних в ч. 2 ст. 268 КУпАП, то суд першої інстанції не міг розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 і міг застосувати привід (в порядку ст. 268 КУпАП) до особи, яка притягається до відповідальності, тобто, використати всі заходи, передбачені законом. Однак, такі заходи не було застосовано.

Вказане процесуальне порушення є суттєвим, таким, яке перешкоджало суду постановити законне і обґрунтоване рішення, тому постанова суду першої інстанції не є законною в розумінні вимог ст. 245 КУпАП.

Щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по суті, то апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Судом апеляційної інстанції під час розгляду справи досліджено наявні в матеріалах справи докази.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 725025 від 27.08.2020 встановлено, що 10.08.2020 ОСОБА_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в телефонному режимі погрожував фізичною розправою ОСОБА_2 , але до реальних дій не дійшло, а також нецензурно висловлювався на його адресу.

Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає відповідальність особи за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші побідні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок це система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення за ст. 173 КУпАП, є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Таким чином, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, не забезпечив всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин інкримінованого правопорушення в точній відповідності з законом.

Апеляційним судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 27.08.2020, поясненнях ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не зазначено і не розкрито наслідки - порушення громадського порядку і спокою громадян, настання яких прямо передбачене диспозицією ст. 173 КУпАП як обов`язкова ознака об`єктивної сторони правопорушення. Також не встановлено даних про те, що дії ОСОБА_1 були вчинені саме з неповаги до громадського порядку і спокою громадян, безпричинно, не зазначено, в чому ці наслідки були виражені та яким чином було порушено громадський порядок і спокій громадян, їх тривалість і створення певних перешкод у звичайному житті громадян.

Встановлені при апеляційному розгляді справи обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Враховуючи викладене, постанова Немирівського районного суду Вінницької області від 08 вересня 2020 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до відповідальності за ст. 173 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 08 вересня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 08 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко