Дата документу Справа № 331/1158/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/293/20 Головуючий в 1-й інстанції - Пивоварова Ю.О.
Єдиний унікальний № 331/1158/20 Доповідач в 2-й інстанції - Пивоварова Ю.О.
Категорія - ст.44-3 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О. за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною останнього на постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2020 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП притягнуто

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працевлаштованого водієм у ПрАТ «ЗАТП 12329». який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Як зазначено в постанові, 21 березня 2020 року о 06 годині 25 хвилин, біля будинку № 50. розташованого по вул. Українській у м. Запоріжжі, ОСОБА_1 здійснював міське перевезення пасажирів на транспортному засобі «Mercedes Benz». д.н. НОМЕР_1 , з перевищенням встановленої па перевезення кількості пасажирів, а саме перевозив пасажирів у кількості 18 осіб, чим порушив правила щодо карантину людей, санітарно - протиепідемічних правил та норм, передбачених Постановою Кабінет) Міністрів України від 16 березня 2020 року №215 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211», Постановою Кабінету Міністрів України 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19. спричиненої короновірусом SARS-СоV-2».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на необґрунтованість і незаконність постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КПК України просить її скасувати і закрити провадження у справі за відсутністю події і складу правопорушення.

Зі змісту доводів апеляціної скарги випливає, що ОСОБА_1 у вказаний в постанові здійснював, перевезення пасажирів в експресному режимі, а отже не порушував обмежень визначених постановою Кабінету міністрів від 11.03.2020. На переконання апелянта наявні у справі докази не підтверджують факт перевезення ним пасажирів в режимі маршрутного таксі.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що він повністю визнає свою провину у вчиненому, розуміє, що порушив встановлені постановою КМУ від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» правила щодо карантину, в той же час підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та ін.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до вимог ч.2 ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суддя місцевого суду дотрималась в повному обсязі, оскільки проаналізувала усі докази у їх сукупності, та дала їм належну оцінку і встановила, за яких обставин трапилась вищевказана дорожньо-транспортна пригода.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), рапорт молодшого лейтенанта поліції Бєсєдіна Д. щодо обставин зупинки транспортного засобу (а.с.2), а також долучений до матеріалів справи відеозапис обставин зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано факт перебування у автобусі 18 осіб, при граничній допустимій кількості 10 (а.с.5). Вказаним доказам суд надав належну правову оцінку.

Згідно абз.3 п.п.4 п.2 Постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» (в ред. від 17.03.2020 року) заборонено з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі.

Диспозицією статті 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином, ОСОБА_1 не дотримавшись передбачених заборон щодо перевезення пасажирів, порушив встановлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 16 березня 2020 р. № 215 правил щодо карантину людей, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В силу норми ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Під час апеляційного розгляду з`ясовано обставини щодо майнового стану ОСОБА_1 , а саме згідно довідки про середню заробітну плату (дохід) за 2019 рік, вбачається, що максимальний розмір заробітної плати ОСОБА_1 у 2019 році становив 2308,77 грн., мінімальний розмір - 1703,52 грн. середня заробітна плата складає 2021,92 грн.

Відповідно до довідки про середню заробітну плату (дохід) за 2020 рік, ОСОБА_1 за чотири місяці 2020 року отримав заробітну плату в сумі 8670,34 грн.

За поясненнями ОСОБА_1 з квітня 2020 року він не працевлаштований. Також пояснив, що він не одружений, дітей не має, проживає в одній квартирі з сім`єю рідної сестри. Квартира в якій він проживає оформлюється його сестрою у спадщину після смерті батьків.

Таким чином, враховуючи сукупність фактів та обставин вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, його вік, майновий стан, що підтверджується довідками про нарахування заробітної плати за 2019 рік та січень-квітень 2020 року, відсутність місця роботи на момент розгляду справи, визнання факту порушення умов карантину, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, а також відсутність обставин, які обтяжують відповідальність. Також суд апеляційної інстанції враховує ту обставину, що підприємством не вжито належних заходів на виконання умов карантину, не забезпечено додатковими працівниками для вжиття заходів на усунення та недопущення порушень умов карантину. На підставі викладеного апеляційний суд вбачає наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого, обмежившись усним зауваженням.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за ст.44-3 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.22, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3КУпАП - скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП за малозначністю відповідно до ст.22 КУпАП.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас