Справа № 263/7055/20
Провадження № 3/405/2354/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Хараджа Н.В., при секретарі Петровському Д.С., за участю прокурора Куцоконь Є.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого газорятівником у ПрАП «Азовсталь», зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення за таких обставин:

Відповідно до наказу ГУ цивільного захисту від 18.02.2016 року за №55 ОСОБА_1 було призначено на посаду водія 23 державної пожежно-рятувальної частини 3 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Донецькій області.

Відповідно до наказу начальника ГУ служби цивільного захисту від 22.03.2018 за №116 о/с сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 з 25.03.2018 звільнено з посади водія 23 державної пожежно-рятувальної частини 3 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Донецькій області.

Відповідно до вищезазначеного, ОСОБА_1 зобов`язаний був подати декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування «після звільнення» до 00:00 01.04.2019.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру декларації ОСОБА_1 подав декларацію «після звільнення» 19.07.2019 о 18 год. 29 хв.

Таким чином, ОСОБА_1 , порушуючи вимоги абзацу 2 ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», припиняючи діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме звільняючись з посади водія 23 державної пожежно-рятувальної частини 3 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Донецькій області, згідно п.п. д п.1 ч.1 ст.3 зазначеного Закону, будучи суб`єктом на якого поширюється дія вказаного Закону, несвоєчасно без поважних причин 19.07.2019 року о 18 год. 29 хв. подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування за минулий рік «після звільнення» до Єдиного державного реєстру декларацій, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні прокурор підтримав протокол про адміністративне правопорушення та просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому мінімальний розмір покарання, який передбачений санкцією цієї статті, а саме п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, йому роз`яснено права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому в провину визнав у повному обсязі, зазначив, що на теперішній час правової допомоги не потребує, додатково пояснив, що дійсно 22.03.2018 року був звільнений з посади водія 23 державної пожежно-рятувальної частини 3 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Донецькій області, також був обізнаний про необхідність подати декларацію у наступному після звільнення року, проте подав декларацію лише 19.07.2019 року, будь-яких зауважень та клопотань щодо законності складеного протоколу не заявляв.

Вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що підтверджується наступними доказами:

- наказом ГУ цивільного захисту від 18.02.2016 року за №55 ОСОБА_1 було призначено на посаду водія 23 державної пожежно-рятувальної частини 3 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Донецькій області

-наказом начальника ГУ служби цивільного захисту від 22.03.2018 за №116 о/с сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 з 25.03.2018 було звільнено з посади водія 23 державної пожежно-рятувальної частини 3 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Донецькій області.-

- попередженням про недопущення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, підписаною 11.05.2016 року ОСОБА_1

- пам`яткою при звільненні зі служби цивільного захисту (роботи) в ДСНС України, підписаною ОСОБА_1 12.03.2018 року

- посадовою інструкцією водія державної пожежно-рятувальної частити 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Донецькій області підписаною, 07.02.2018 року ОСОБА_1

-повідомленням про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особою, уповноваженою на виконання функції держави або місцевого самоврядування 3103/839 від 10.04.2019 року.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя також повинен з`ясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках - мети правопорушення.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.172-6 КУпАП адміністративна відповідальність настає за н есвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з тим, відповідно до ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII від 14.10.2014 корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Цією ж нормою також визначено термін «корупційне правопорушення » - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містять ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст.172-6 КУпАП є правопорушенням, пов`язаним з корупцією. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, з моменту прийняття ОСОБА_1 на посаду водія водія 23 державної пожежно-рятувальної частини 3 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Донецькій області відповідно до пп «д» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидії корупції» він є суб`єктом на якого поширюються вимоги Закону України «Про запобігання та протидії корупції».

Ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, які припинили діяльність ,пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому ч.1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, шляхом її заповнення на офіційному віб-сайті НАЗК до 1 квітня.

Наявні у справі матеріали свідчать, що ОСОБА_1 будучи обізнаним та ознайомленим під підпис про необхідність подання декларацій після звільнення за 2018 рік несвоєчасно її подав 19.07.2019 року.

Відповідно, суд кваліфікує діяння ОСОБА_1 за ч. 1 ст.172-6 КУпАП як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави після звільнення.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, пом`якшуючу відповідальність обставину, якою суд визнає щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає доцільним застосувати адміністративне стягнення щодо ОСОБА_1 , у виді штрафу в мінімальному розмірі, а саме 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. та відповідно до ст.40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, 251, 283, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10-ти діб з дня її оголошення.

Суддя: Н.В. Хараджа