Провадження № 33/4820/239/20
Справа № 687/205/20 Головуючий в 1-й інстанції Горобець Н. О.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Кашевської-Колос Т.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Столяра М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 10 березня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює, РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави 420 грн 40 коп судового збору.

За постановою судді, 15 лютого 2020 року о 04 год 08 хв по вулиці Хмельницьке шосе в селі Юрківці Чемеровецького району Хмельницької області ОСОБА_1 на порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі ПДР) керував автомобілем «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову судді Чемеровецького районного суду від 10 березня 2020 року скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважав, що постанова місцевого суду винесена внаслідок неправильного застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, а тому не може вважатися законною.

Крім цього, ОСОБА_1 посилався на те, що місцевим судом не було всебічно, повно та об`єктивно з`ясовані усі обставини справи, чим порушено вимоги ст.245 КУпАП.

Зазначав також, що місцевим судом порушено вимоги ст.268 КУпАП, зокрема, його права щодо особистої участі в судовому засіданні, давання показань та подання доказів, заявлення клопотань, його захисту професійним адвокатом.

Наголошував на тому, що формулювання об`єктивної сторони правопорушення не в повній мірі відповідає приписам ч.1 ст.256 КУпАП. Згідно них, у протоколі має бути зазначено суть правопорушення і нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Зі змісту оскаржуваної постанови випливає, що суддя вийшла за межі інкримінованого йому порушення та безпідставно внесла зміни до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №391024 від 15 лютого 2020 року шляхом доповнення фабули цього протоколу новою нормою ПДР.

Також звертав увагу на те, що він жодним чином не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

На думку апелянта, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 лютого 2020 року №9 не може вважатися дійсним, оскільки у ньому відсутня дата його складання, що само по собі нівелює дату фактичного проведення медогляду особи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Столяра М.В. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Вказані вимоги судом першої інстанції дотримані повною мірою.

Згідно п.2.9 ПДР водієві забороняється : а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; …

Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП та п.п.1, 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, вправі направити особу, яка керує транспортним засобом, для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, лише у тому випадку, коли є достатні підстави вважати, що вказана особа перебуває у відповідному стані.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим та підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами, яким дана належна правова оцінка.

ОСОБА_1 фактично не визнав своєї вини, але його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Висновки про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджені матеріалами справи, а саме:

- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №391024 від 15 лютого 2020 року, в якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння;

- висновком Чемеровецької ЦРЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 9 від 15 лютого 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат 0,8 ‰; обстежуваного ОСОБА_1 на огляд доставив ІСРПП Чемеровецького ВнП Городоцького ВП ГУНП у Хмельницькій області Росецький О.В.;

- відеозаписами, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції та в останнього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння.

Ураховуючи викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, не заслуговують на увагу та спростовуються вищезазначеними доказами.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції розглянув справу у його відсутність, чим порушив право на захист, є безпідставними.

Так, відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме робочої копії фонограми та протоколу судового засідання Чемеровецького районного суду від 05 березня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 був присутнім у судовому засіданні та належним чином повідомлений про місце та час наступного судового засідання 10 березня 2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 3 ст.268 КУпАП передбачений виключний перелік статей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст.130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що місцевий суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 .

Водночас в апеляційній інстанції було відновлене право ОСОБА_1 , як на особисту участь у судовому засіданні, так і на доведення своєї невинуватості допустимими доказами, заявляти клопотання, скористатись допомогою професійного адвоката.

Уважаю, що порушень норм матеріального та процесуального права при розгляді справи про адміністративне правопорушення та при перегляді справи апеляційним судом не встановлено, тому доводи апеляційної скарги щодо вказаного є безпідставними та нічим не обґрунтовані.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не відмовлявся і надав перевагу такому огляду в медичному закладі, спростовується даними відеозапису, відповідно до якого останньому було запропоновано, в присутності двох свідків пройти тест на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу алкотестеру «Drager». На вказану пропозицію водій відмовився та погодився на проходження такого огляду в медичному закладі.

Твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД №391024 від 15 лютого 2020 року складений з порушенням вимог чинного законодавства (вимоги пункту Правил дорожнього руху), не заслуговують на увагу.

Окрім того, інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують висновки суду першої інстанції щодо вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Уважаю, що місцевий суд дав належну оцінку доказам та дійшов обґрунтованого висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

Водночас підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 10 березня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.