ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2590/20 Номер провадження 33/814/620/20Головуючий у 1-й інстанції Куліш Ю. В. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Дичука І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи не повідомив, паспорт та ідентифікаційний код не встановлено, за ч. 1 ст. 130 КУпАП ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2020 року визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн.., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 постановлено обраховувати з дня здачі або вилучення водійських прав.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. в дохід держави.

Згідно з постановою судді, 29.05.2020 року о 23 год. 00 хв. у м. Полтава по пров. Будівельний, 1а, водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Drager» Alcotest 6820 ARHR 0033 в присутності двох свідків, тест позитивний 0, 57 %. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу , в якій просив скасувати постанову , а провадження у справі закрити у зв`язку з скасуванням акту , який встановлює адміністративну відповідальність.

В обґрунтування апеляції зазначає , що суд безпідставно послався як на доказ його винуватості на відеозапис з боді-камер поліцейських , оскільки цей запис не підтверджує факту керування транспортним записом та з нього вбачається керування вже після освідування. Крім того , не співпадає час скоєння правопорушення , зазначений в протоколі із часом відеозапису.

Також апелянт зазначає , що процедура освідування та складання протоколу проведені зі значними порушеннями , зокрема підготовка алкотестера без засобів захисту , що призвело до завищених показників вністу випарів алкоголю. Працівниками поліції проігноровано інформацію про те , що він є інвалідом , у зв`язку з чим приймає ліки. Окрім того , апелянт зазначає , що не погоджувався з результатами освідування та наполягав на проходженні огляду в медичному закладі. Також , ОСОБА_2 вказує на протиправні дії працівників поліції та фальсифікацію обставин справи. В постанові та протоколі не зазначено яким транспортним засобом керував порушник , вміст алкоголю вказано у відсотках , а не в проміле , що вказує на формальний підхід , як під час складання протоколу , так і під час розгляду справи в суді.

Апелянт наголошує на тому , що провадження щодо нього повинно бути закрите на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП , оскільки 01.07.2020 скасовано адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Позиція апелянта в судовому засіданні апеляційного суду

В судовому засіданні ОСОБА_1 та в його інтересах адвокат Дичук І.А. апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Мотиви суду

Заслухавши пояснення особи , що притягується до адміністративної відповідальності та його адвоката , вивчивши матеріали провадження , перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд доходить до таких висновків.

Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.

Доводи апеляції про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з скасуванням акту , який встановлює адміністративну відповідальність не ґрунтуються на нормах закону.

Відповідно до ч. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення , ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 29 травня 2020 року.

До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень » № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року (далі Закон) , тобто до 1 липня 2020 року , КУпАП передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особам , які перебувають в стані алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів , що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Виходячи з викладеного ОСОБА_1 , як особа , яка вчинила правопорушення до 01 липня 2020 року , підлягає притягненню до відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння за правилами КУпАП.

Підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення , передбачене пунктом 6 частини першої статті 247 КУпАП , як про це прохає апелянт , відсутні , оскільки у результаті внесення змін до ст. 130 КУпАП відповідальність , виключена зі статті 130 КУпАП , була не скасована , а навпаки , посилена.

Не вважає апеляційний суд переконливими доводи апеляції про відсутність доказів керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та проведення освідування і складання протоколу з процесуальними порушеннями.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП , суддя суду першої інстанції послався на докази , які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення , згідно якого ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння ; роздруківку результатів медичного освідування Драгером з показником 0 , 57 проміле ; письмові пояснення свідків ; відеозапис нагрудної камери поліцейських .

Оцінивши зазначені докази суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Натомість , доводи апеляційної скарги про те , що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом , а докази щодо вказаної обставини були сфабриковані працівниками патрульної поліції , не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Так , в протоколі про адмінправопорушення ОСОБА_1 власноруч зазначив про керування транспортним засобом. Зазначено в ньому і про передачу керування транспортним засобом іншій особі

Під час перегляду відеозапису встановлено , що під час проходження освідування , складання протоколу щодо нього , правопорушник жодного разу не заперечив факту керування транспортним засобом. Не заперечував цієї обставини ОСОБА_1 і під час розгляду справи в суді першої інстанції.

За вказаних обставин , підстав ставити під сумнів правильність визначення працівниками поліції суб`єкта вчинення правопорушення , передбаченого ст. 130 КУпАП , не вбачається.

А тому заперечення факту керування транспортним засобом на стадії апеляційного перегляду справи , розцінюється як спроба уникнення відповідальності.

Не впливають на висновок суду першої інстанції ті обставини , що ОСОБА_1 є інвалідом , не має однієї легені та вживає лікарські засоби. Крім того , ні в суді першої , ні апеляційної інстанції порушником не надано інформації щодо ліків , які він приймає.

Згідно з ст. 130 КУпАП , окремою підставою для притягнення до відповідальності є керування транспортними засобами особами під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З огляду на викладене , вживання ліків , не може бути розцінено як виправдання стану правопорушника , яке послугувало підставою для притягнення його до адмінвідповідальності за ст. 130 КУпАП.

Також, під час перегляду відеозапису події , жодних порушень в діях працівників поліції , тиску на порушника чи фальсифікації доказів не встановлено.

Трубка для Драгеру використана стерильна , до того ж ОСОБА_1 особисто її розпаковував; вимога про проходження огляду в медичному закладі оголошувалася ним тільки до отримання результатів ; у визначеному законом порядку порушнику роз`яснено його права, зміст протоколу , у якому правильно зазначено показник вмісту алкоголю зі знаком проміле ( ‰) та назва транспортного засобу та жодних зауважень до нього ОСОБА_1 не висловлював.

З огляду на викладене , апеляційний суд приходить до висновку , що суддя суду першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини по справі та обґрунтувавши їх належними і допустимими доказами, постановив законне та обґрунтоване судове рішення про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності за цією статтею і доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків.

Переконливих доводів на переконання необхідності відхилення доказів , на які послався суддя суду першої інстанції та прийняття інших , апелянтом не наведено.

Апеляційний суд вважає , що судовий розгляд проведено з дотриманням вимог законодавства , відповідно до положень статті 245 КУпАП , з своєчасним , всебічним , повним і об`єктивним з`ясуванням кожних обставин.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з додержанням вимог статті 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень законодавства про адміністративні правопорушення, суддею суду першої інстанції, які ставили б під сумнів його висновки, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, не вбачаю підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення , а постанову судді Київського районного суду від 04 серпня 2020 року щодо нього без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Рябішин