Справа № 944/575/20 Головуючий у 1 інстанції: Швед Н.П.
Провадження № 33/811/281/20 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 14 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 26 січня 2020 року о 23 год. 40 хв. у м. Новояворівську по вул. Вербицького, 19 Яворівського району Львівської області, керував автомобілем марки «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та не виконав вимог працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яка подавалась проблисковими маячками червоно-синього кольору. Керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 27.01.2020 року, чим порушив вимоги п.п. 2.4., 2.9а, 3.2 ПДР України, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-2, ч.1ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на необґрунтованість постанови судді Яворівського районного суду Львівської області від 14 лютого 2020 року, просить таку скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що суд першої інстанції не досліджував матеріали справи, не вжив заходів з метою повного та всебічного розгляду справи та не встановив обставин, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Вважає, що висновок лікаря № 15 від 27.01.2020 року, складений без дотримання вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Так, згідно із п. 12 розділу ІІІ зазначеної інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, однак зразків біологічного середовища (сечі) чи крові він не здавав.

Звертає увагу на відсутність у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 15 від 27.01.2020 року відомостей про те, що стало підставою для встановлення у нього стану алкогольного сп`яніння.

Зазначає, про невідповідність Висновку щодо результатів виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 15 від 27.01.2020 року вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

03 квітня 2020 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшло клопотання особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в якому останній просить задоволити його апеляційну скаргу, скасувати постанову Яворівського районного суду Львівської області від 14.02.2020 року та розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП.

Наведених вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при прийнятті постанови в повній мірі не дотримано, на що обґрунтовано вказується в апеляційній скарзі.

За диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2, ч.3, ч.5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосуванням МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладку охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі- Інструкція)).

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Згідно з п.3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відтак, зважаючи на вищезазначені норми законодавства, працівник уповноваженого підрозділу України, який забезпечує безпеку дорожнього руху, вправі направити особу, яка керує транспортним засобом, для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, лише у тому випадку, коли є достатні підстави вважати, що вказана особа перебуває у відповідному стані.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, згідно протоколу серії БД № 083335 від 27.01.2020 року, поліцейським був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Однак поліцейським жодним чином не зазначені, які ж ознаки свідчили про перебування водія у такому стані. Відтак працівники поліції у порушення зазначених вимог законодавства вимагали від ОСОБА_1 проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за відсутності передбачених законом підстав, які б свідчили про наявність в останнього ознак такого сп`яніння.

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно з п.6, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим.

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Як висновок, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, а тому вважається недійсним. Така обставина зумовлює визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя місцевого суду покликався у судовому рішенні на протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 083335 від 27.01.2020 року, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 27.01.2020 року.

Між тим наведені в судовому рішенні докази не свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, відповідно до пункту 17 розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться відповідний запис у зазначеному висновку. Проте, у вказаному висновку у графі «підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду» підпис особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відсутній. Також у вищенаведеному висновку відсутні відомості про відмову останнього від підпису.

Так, відповідно до вимог пункту 22 розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Із наявних у матеріалах справи доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1. ст. 130 КУпАП є лише висновок лікаря, із змісту якого не зрозуміло (не зазначено) за якими ознаками зроблено висновок про стан сп`яніння. Будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, окрім висновку лікаря (пояснення, рапорта, направлення на медичний огляд, відмови від проходження огляду на місці тощо), матеріали справи не містять.

Таким чином, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, суддя першої інстанції, неповно встановивши фактичні обставини справи, не дослідивши та не перевіривши належним чином всі докази в справі, передчасно дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2, та такий апелянтом не оспорюється.

З врахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку, що постанову Яворівського районного суду Львівської області від 14 лютого 2020 року слід змінити, зокрема закрити провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 14 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 - змінити.

Провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення за ст. 122-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 153 (сто п`ятдесят три) гривні.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк