ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/752/20Головуючий у 1-й інстанції Музика Я.М.
Провадження № 33/817/437/20 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

за участю апелянта ОСОБА_1 та його захисника адвоката Терлюка О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 22 вересня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Згідно з даною постановою, ОСОБА_1 31.07.2020 року о 22 год. 32 хв., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Тернопільській в м.Бережани Тернопільської області , при виконанні маневру із головної дороги на другорядну не переконався, що це буде безпечно, в результаті чого створив перешкоду автомобілю марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , що призвело до створення механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п.10.5 ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження про адміністративне правопорушення відносно нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КупАП.

Мотивує скаргу тим, що судом першої інстанції не було допитано свідків та розглянуто справу за його відсутності та відсутності його захисника.

Вказує, що при посиланні судом на докази вчинення ним адміністративного правопорушення не було розкрито фактичних даних, що в них містяться.

Посилається на неконкретизованість фабули справи, викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення оскільки вона не узгоджується з п.10.5 ПДР України, за яким було кваліфіковано його дії.

Також вбачає порушення вимог закону в тому, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано пояснення потерпілого ОСОБА_3 та в адмінпротоколі не вказані свідки.

Зазначає, що фотозніміки, які додані до схеми місця ДТП, не оформлені як фототаблиці, а тому вони не можуть бути належними доказами.

Звертає увагу суду на відсутність відомостей про технічний засіб, яким було здійснено відеозапис, а наявна в матеріалах справи схема наслідків ДТП складена з порушенням вимог, зокрема п.5 розділу 7 Інструкції №1395.

Крім цього посилається на порушення працівниками поліції його права на захист, оскільки йому не роз`яснювались права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляцію з викладених у ній мотивів, просять її задовольнити, приходжу до наступних висновків.

Обгрунтовуючи свій висновок про доведеність вини та кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП суд взяв до уваги наявні в матеріалах справи докази, які належним чином дослідив у судовому засіданні, зокрема, дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 466607 від 31.07.2020 року, у якому встановлено, що ОСОБА_1 31.07.2020 року о 22 год. 32 хв., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Тернопільській в м.Бережани Тернопільської області при виконанні маневру із головної дороги на другорядну не переконався, що це буде безпечно, в результаті чого створив перешкоду автомобілю марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , що призвело механічних пошкоджень транспортних засобів, схему ДТП від 31.07.2020 року, у якій відображено елементи дороги та розташування транспортних засобів під час ДТП, письмові поясненння ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , а також відеозапис дорожньо-транспорної пригоди.

Відповідно до приписів ст. 124 КУпАП, відповідальність за цією статтею настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Долучені працівниками поліції до матеріалів адміністративної справи докази містять дані на підставі яких можна було б зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому, посилання апелянта на те, що фабула справи згідно з протоколом про адміністративне правопорушення не узгоджується з вимогами п.10.5 ПДР України щодо перебування водія на зустрічній смузі руху під час виїзду з прехрещення проїздних частин вважаю їх необгрунтованими оскільки матеріалами справи доведено саме факт що при виконанні маневру під час виїзду з перехрещення доріг ОСОБА_1 не переконався у тому що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху.

Перевіряючи доводи апелянта щодо розгляду справи за його відсутності слід зазначити що ст.268 КУпАП не передбачено обовязкової вимоги щодо щодо розгляду справи з участю особи, яка притягується до адмінстративної відповідальності. Крім того, слід зазначити що ОСОБА_1 та його захисник були присутні у суді апеляційної інстанції та в повній мірі скористались наданими законом правами, проте, вагомих аргументів щодо невинуватость апелянта у скоєнні ДТП не навели.

А недоліки схеми ДТП, які наводить апелянт у поданій скарги не є суттєвими та такими, що дали б суду підстави для висновку про те, що порушення апелянтом правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, не перебувало у причинно-наслідковому звязку з настанням ДТП.

Отже, апеляцію ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст. 124, 247, 251 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 22 вересня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя