Номер провадження: 33/813/632/20
Номер справи місцевого суду: 523/2460/20
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дрішлюка А.І.

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 03 березня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2020 року постановою Суворовського районного суду м. Одеси визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн 40 коп. (а.с. 09-10).

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси, яка була отримана судом першої інстанції 16 березня 2020 року, однак постановою Одеського апеляційного суду від 30 березня 2020 року (суддя Грідіна Н.В.) з мотивів пропуску строку вказану апеляційну скаргу було повернуто особі, що її подала, оскільки апелянт не заявив про поновлення строку апеляційного оскарження. Користуючись своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 294 КУпАП, 24 квітня 2020 року апелянт повторно звернувся до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Апелянт вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки судді, викладені в постанові, на думку апелянта, не відповідають обставинам справи. У апеляційній скарзі апелянт наводить виклад фактичних обставин справи та вказує, що не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, а за кермом автомобіля спав. До того ж, як вказує апелянт, працівники поліції допустили ряд помилок при складанні протоколу, а в матеріалах справи немає належним та допустимих доказів, які свідчили б про наявність вини у діях ОСОБА_1 (а.с. 47-52).

08 травня 2020 року Одеським апеляційним судом постановлено ухвалу про поновлення строку апеляційного оскарження та відкриття апеляційного провадження за ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 03 березня 2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ухвалюючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що провина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 167175 від 03 лютого 2020 року (а.с. 2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4); письмовими поясненнями (а.с. 5, 6).

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

В судове засідання 19 травня 2020 року з`явився ОСОБА_1 , який надав пояснення по суті справи, не заперечуючи щодо перебування його у стані алкогольного сп`яніння вказав, що не керував транспортним засобом, з протоколом щодо нього ознайомлений не був, жодних підписів не ставив, пояснив працівникам поліції, що прибув до належного йому автомобіля за дзвінком чоловіка рідної сестри його дружини, ОСОБА_2 , після того, як вживав алкогольні напої з друзями вдома. Апелянт також вказав, що жодних свідків його спілкування з поліцією не було, а тому не могло і бути свідків складання протоколу, зобов`язувався забезпечити участь у наступному судовому засіданні свідків, які б підтвердили його версію подій.

В судове засідання 02 червня 2020 року з`явився особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який пояснив, що не зміг забезпечити явку свідка ОСОБА_3 , яка доводиться йому дружиною, надав довідку, видану ОСОБА_3 з діагнозом: стан післяоперативного лікування неходжкінської лімфоми, отримує хіміотерапію 2 курс, знаходиться на постільному режимі.

Апеляційний суд вважає своїм обов`язком зауважити, що матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , на підставі яких суд першої інстанції ухвалив постанову від 03.03.2020 року, складались із 8 сторінок: довідка про непритягнення ОСОБА_1 протягом року за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1); протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2); нечітка роздруківка приладу Drager (а.с.3); акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням технічних засобів (а.с. 4); пояснення ОСОБА_4 (а.с. 5); пояснення ОСОБА_5 (а.с. 6); протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями (а.с. 7); довідка про неможливість однозначно ідентифікувати фізичну особу ОСОБА_1 (а.с. 8).

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення Серії ОБ №167175 вказані мобільні телефони свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не належать вказаним особам, що було встановлено судом в процесі перевірки матеріалів справи та з метою виклику вказаних осіб у судове засідання для надання пояснень. В протоколі також міститься вказівка, що до нього додаються пояснення свідків, фіксація на нагрудну камеру, чек Драгеру, акт огляду, однак жодних відеоматеріалів матеріали справи не містять, а станом на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції термін зберігання записів з нагрудних відеокамер закінчився. Вказаний протокол також не містить підписів ОСОБА_1 , зокрема в контексті ознайомлення його з датою розгляду справи в Суворовському районному суді м.Одеси. Матеріали справи також не містять доказів будь-яких інших спроб суду повідомити особі, що притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце розгляду справи щодо нього.

За положеннями ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Матеріали справи не містять жодного доказу керування ОСОБА_1 транспортним засобом та перебування його за кермом та присутності при складанні протоколу щодо нього.

В свою чергу, суд першої інстанції вказані обставини не дослідив, формально підійшов до розгляду справи та маючи можливість направити протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 для доопрацювання та належного оформлення, дійшов до передчасного висновку про його винуватість, чим допустив неповноту судового розгляду.

Разом з тим, ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб. Виходить, що у справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користується гарантіями ст. 6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів) ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Апеляційний суд також вважає за необхідне зазначити, що матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, які розглядалися апеляційним судом, не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки кваліфікуючою ознакою такого правопорушення є саме керування транспортним засобом.

Таким чином, оскільки за описаними обставинами справи не виявляється належним чином встановити наявність чи відсутність вини у діях ОСОБА_1 , апеляційний суд на підставі п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП вважає за необхідне повернути матеріали справи до органу, який склав протокол, для доопрацювання та належного оформлення. Однак, частиною 2 статті 38 КУпАП встановлено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині третій цієї статті.

Пунктом 7 статті 247 КУпАП передбачається, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо скасування оскаржуваної постанови, як такої, що винесена з порушенням норм процесуального права та неповним дослідженням обставин справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 03 березня 2020 року задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 03 березня 2020 року скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити.

Суддя Одеського

апеляційного суду А.І. Дрішлюк