Справа № 638/2172/20
Провадження № 3/638/988/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 07.02.2020 року о 20 годині 30 хвилин керував транспортним засобом BMW X6, державний номерний знак НОМЕР_1 , у м. Харкові по вул. Серповій, буд. 4-А, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я ХОНД відмовився в присутності двох свідків.

04.03.2020 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 Куценка О.А. про ознайомлення з матеріалами справи.

19.03.2020 року до суду найшло клопотання ОСОБА_1 про направлення справи про адміністративне правопорушення №638/2172/20 на дооформлення, оскільки в протоколі невірно вказана адреса місця перебування (реєстрації) правопорушника, а тому це свідчить про наявність помилки при його складанні.

В судове засідання з`явився захисник Куценко О.А., просив суд направити матеріал на дооформлення, оскільки зважаючи на той факт, що місце реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 , порушено правила щодо територіальної підсудності. Так, у відповідності до ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може розглядатись за місцем проживання особи, що притягається до відповідальності. Тому матеріал слід розглядати у Московському районному суді м. Харкова.

Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Куценка О.А, дослідивши докази по справі, дійшов наступного.

ОСОБА_1 07.02.2020 року о 20 годині 30 хвилин керував транспортним засобом BMW X6, державний номерний знак НОМЕР_1 , у м. Харкові по вул. Серповій, буд. 4-А, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я ХОНД відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року з наступними змінами, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до п.2,3 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина знайшла своє підтвердження у досліджених судом доказах, а саме обставини вчинення ним вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №375664 від 07.02.2020 року; даними диска з відеозаписом, оглянутого в судовому засіданні; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Крім того, оглянувши у судовому засіданні диск з відеозаписом поліцейських, судом встановлено, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 вів себе зухвало, а саме використовував нецензурну лайку та застосовував погрози в адресу працівників поліції, що в свою чергу свідчить про відсутність в особи, що притягується до адміністративної відповідальності будь-яких намагань щиро розкаятись у скоєному та сприяти повному встановленню всіх обставин вказаного правопорушення.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Інших належних та достовірних доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, матеріали справи не містять і ОСОБА_1 та його представником не надані.

Письмові пояснення ОСОБА_1 , які він навів в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» про те, що транспортним засобом керувала ОСОБА_7 спростовується переглянутим в судовому засіданні диском з відеозаписом поліцейських, на якому чітко вбачається, що саме ОСОБА_1 на момент зупинки співробітниками поліції керував транспортним засобом BMW X6, державний номерний знак НОМЕР_1 . Зазначені обставини також підтверджуються письмовими поясненнями гр. ОСОБА_4 ,

ОСОБА_6 . ОСОБА_7 (представник ОСОБА_1 при перегляді в судовому засіданні відеозапису підтвердив особу гр-ки ОСОБА_7 ) підійшла на місце події пізніше та не керувала транспортним засобом при зазначених у протоколі обставинах.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд розцінює як намагання ухилитись від адміністративної відповідальності, передбаченої санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, а твердження його представника, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №375664 від 07.02.2020 року складено із помилками, а саме невірно зазначено місце реєстрації ОСОБА_1 суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З огляду на вищевказане, суд вважає протокол таким, що відповідає нормам КУпАП та містить всі необхідні реквізити. Суд також наголошує, що розбіжність у адресі місця перебування ОСОБА_1 ніяким чином не порушило його право на доступ до правосуддя, оскільки було сповіщено належним чином про дату, час та місце судового засідання, що в свою чергу дозволило ОСОБА_1 скористатись правом на правову допомогу та підготуватись до судового розгляду. Представник ОСОБА_1 був присутнім у судовому засіданні при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення.

Аргументи представника, щодо порушення правил територіальної підсудності при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд вважає хибними, оскільки відповідно до ч.1, 2 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Вказана стаття зазначає право суду або органу, що склав протокол направити матеріал за ч.1 ст. 130 КУпАП на розгляд саме за місцем проживання особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а не такий обов`язок.

Так, місцем вчинення є м. Харків, вул. Серпова 4а, що відноситься до територіальної підсудності Дзержинського районного суду м. Харкова, а відмовляючи у задоволенні клопотання про передачу адміністративного матеріалу на розгляд Московського районного суду м. Харкова, суд виходить із недопустимості затягування розгляду справи та недоцільності порушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, не зважаючи на невизнання своєї вини правопорушником ОСОБА_1 , в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції вказаної статті.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI з наступними змінами та доповненнями, із ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому зазначеним Законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130, 221, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до положень ст.ст.307308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя: Д.В.Цвірюк