Справа № 587/645/20
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2020 року суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М.,розглянувши матеріали, які надійшли від Сумського РВП ГУ НП в Сумській області про притягнення до ад міністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В.Чернеччина, Сумського району, Сумської області, пенсіонера, зареєстрованого та мешкаючого: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Сумським РВ УМВС в Сумській області 20.04.2000 року
за ст. 44-3 КУпАП, -
02.04.2020 року до Сумського районного суду Сумської області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Об`єктивна сторона складу правопорушення це система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону проступку; протиправне діяння (бездіяльність);шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.
Згідно з протоколом серії АПР18 № 514973, 01.04.2020 року близько 12-00 години виявлено, що власник магазину ОСОБА_1 , що розташований в АДРЕСА_2 «Літо», не забезпечив дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів, чим порушила підпункт 3 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211, з винесеними змінами до підпункту 3 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 239 від 25.03.2020 року.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та суду пояснив, що в нього в магазині наявні всі дезінфікуючі засоби, які розташовані відразу на прилавку, він завжди носить захисні засоби, стосовно претензій щодо відсутності якоїсь марки хлоровмісного засобу, то він не знав чим передбачений останній. Але на даний час, він знайшов його в інтернеті та, не зважаючи на завищену в понад десять раз ціну, придбав його. Вважає, що він повністю дотримується вимог, оскільки наявний антисептик для покупців, спиртовим розчином користуються продавці, приміщення проходить обробку кожні три часи з використанням засобів дезінфекції.
Так, за змістом ст. 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
При цьому, у змісті протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення не розкритий, взагалі не зрозуміло в чому саме виразилася неправомірна поведінка ОСОБА_1 .
Також, з диспозиції ст.11 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», не убачається обов`язку власника магазину дотримання таких правил карантину, як здійснення огляду відвідувачів магазину на предмет захворювання на ГРВІ, забезпечення антисептичним засобом в магазині.
При цьому, у протоколі, не міститься посилання на нормативний акт, який би передбачав обов`язок ОСОБА_1 щодо виконання зазначених дій.
Тобто, суд приходить до висновку, що будь-яких доказів вини ОСОБА_2 , а саме: належних доказів свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, суду не надано. Крім того, навпаки на фотокартках, що додані до матеріалу вбачається певна кількість дезінфікуючих засобів, що й спростовує зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ст. ДОП Сумського РВП Чалого Р.О. щодо відсутності в приміщенні магазина дезінфікуючих засобів.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загально правовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
А тому, керуючись ст. 247 ч. 1 КУпАП, суддя,-
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.М.Черних