Спарва№ 308/1803/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., за участі прокурора - Цар І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли з департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Ужгородського міськрайонного управління юстиції, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 яка обіймала посаду головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Ужгородського міськрайонного управління юстиції, тобто будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією як суб`єкт декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та який є субєктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно підпункту в) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст. 45 вказаного Закону, пункту 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 р. № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларації осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування», несвоєчасно , без поважних причин, а саме 01.04.2019 року опублікувала на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію як суб`єкт декларування, який припинив діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування , чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані посадовою особою Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, будучи неодноразово належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. На адресу суду ОСОБА_1 надсилала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із народженням дитини. 27.05.2020 року на адресу суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про розгляд справи у її відсутності у зв`язку із складною епідеміологічною ситуацією в області.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про можливість розгляду протоколу у відсутності ОСОБА_1 за її клопотанням та протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно гр. ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підтримав у повному обсязі, зазначив, що протокол складений підставно з дотриманням вимог КУпАП. В діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП , однак зазначив , що сплив строк накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення прокурора Цар І.І., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.10 ст. 1 ЗУ Про запобігання корупції - правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ч.1 ст.172-6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суть правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке настає за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, полягає в порушенні вимог фінансового контролю, зазначених у ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме у зобов`язанні суб`єкта декларування який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, що визначається Національним агентством.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, потоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (№1700-VII),субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , працювала головним спеціалістом відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Ужгородського міськрайонного управління юстиції у період з 23.01.2012 року (згідно наказу про призначення на посаду № 97/06-04) до 03.07.2018 р. (згідно наказу про звільнення №787/4 від 23.06.2018 року)

Посада головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Ужгородського міськрайонного управління юстиції, яку займала ОСОБА_1 , відноситься до посад державної служби категорії «В».

Відповідно до наказу начальника управління юстиції у Закарпатській області № 787/4 від 23.06.2018 року ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Ужгородського міськрайонного управління юстиції з 03.07.2018 року.

Таким чином, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (№ 1700-VII).

Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_1 ознайомлена із ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (№ 1700-VII), що підтверджується попередженням про встановлену ЗУ «Про запобігання корупції» необхідність подання декларацій осіб , які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, з якою ОСОБА_1 ознайомлена.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції» (№1700-VII) Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Відповідно до ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Так, п.п. 1 п. 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 "Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088 та із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 за № 1153/29283 і набрало чинності з 23.08.2016, Національне агентство з питань запобігання корупції визначило, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи: на другому етапі розпочинає свою роботу з 00 год. 00 хв. 01 січня 2017 року для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, щорічна декларація субєкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи особою, яка припинила діяльність пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зобовязана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік , з 00:00 год. 01.01.2019 до 00:00 год. 01.04.2019.

Відповідно до інформації з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_1 опублікувала в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щорічну декларацію як суб`єкт декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, 01 квітня 2019 року, а відтак ОСОБА_1 подала щорічну декларацію за 2018 рік, несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, у ОСОБА_1 відсутні.

Під час розгляду справи, суду не надано доказів поважності причин неможливості подання декларації особи, уповноваженої навиконання функцій держави або місцевого самоврядування до НАЗК у встановлений законом строк.

Таким, чином в період з 01.01.2019 р. до 01.04.2019 р. ОСОБА_1 усвідомлюючи обов`язок подання щорічної декларації (після звільнення) за 2018 р., мала можливість у зазначений період подати щорічну декларацію за 2018 рік особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, але подала її успішно лише 01.04.2019 р., тобто несвоєчасно без поважних причин.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому нею правопорушенні полягає в тому, що вона несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік після припинення діяльності.

Аналізуючи викладене, cуд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, пов`язане з корупцією стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення № 33 від 17.02.2020 р., даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, даними наказу начальника управління юстиції у Закарпатській області № 787/4 від 23.06.2018 року.

Аналізуючі зазначені докази, суд приходить до висновку, що такі указують на наявність у діях ОСОБА_1 , ознак складу правопорушення, передбаченого ч .1 ст. 172-6 КУпАП .

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення є вірною.

Згідно ч. 1 ст. 65 Закону України „Про запобігання корупції" за вчинення корупційних абопов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в ч. 1 ст. 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Отже, днем вчинення правовопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6КУпАП, слід вважати наступний день після закінчення строку до якого необхідно було подати декларацію.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 33 від 17.02.2020 року датою виявлення адміністративного правопорушення визначено дату складання протоколу .

Разом з тим з огляду на наявні у справі документи, на переконання суду , датою виявлення адміністративного правопорушення є дата отримання інформації УСР в Закарпатській області НП України з Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області , тобто 29.11.2019 року.

Строк накладення адміністративного стягнення за правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_1 , таким чином, закінчився, 29.02.2020 року, а матеріали протоколу надійшли до суду 21.02.2020 року.

Законодавче регулювання питання закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення здійснюється, зокрема, ст. 38, п. 7 ч 1 ст. 247 КУпАП.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Слід зазначити, що під строком розуміють тривалість часу, з початком перебігу або із спливом якого правові норми пов`язують настання певних юридичних наслідків.

Як вбачається зі змісту п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, законодавець передбачає такі правові наслідки спливу строку , як закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином , з дня виявлення правопорушення - 29.11.2019 р., на момент розгляду справи сплив строк накладення адміністративного стягнення передбачений ст. 38 КпАП України.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, приходжу до висновку, що провадження по справі, підлягає закриттю в зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення на підставі п.7 ст.247 КпАП України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 38, 172-6 ч.2 , 221,283-284,287,291,294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца