Справа № 638/369/20
Провадження № 3/638/535/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м.Харків

Суддя Дзержинського районного суду м.Харкова Аркатова К.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Марокко, студента Харківського національного медичного університету, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

29.12.2019 року близько 05:55 години ОСОБА_1 керував транспортним засобом Alfa Romeo 147, номерний знак НОМЕР_1 , по пр. Науки, 7/9 міста Харкова, в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатора «Драгер», результат тесті 1,54 ‰.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вказавши про те, що 29.12.2019 року о 5 годині ранку шукав аптеку з метою купити ліки для дитини, перебував за кермом зазначеного автомобіля, був зупинений працівниками поліції за проїзд на заборонений (червоний) сигнал світлофора. В процесу розгляд справи працівники патрульної поліції вказали на наявність ознак алкогольного сп`яніння, він погодився пройти тест на газоаналізаторі «Драгер». Зазначив про те, що алкогольні напої в той день не вживав.

Захисник правопорушника ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, вказавши про те, що на відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, що оглянутий в судовому засіданні, відсутні зовнішні ознаки стану сп`яніння підзахисного, на відео не зафіксований факт отримання результату встановленого приладом «Драгер» про стан сп`яніння, температура, що зазначена у роздруківці з газоаналізатора +16 не відповідає дійсності, оскільки на відео свідки вказували на прохолоду, відсутній медичний висновок, що свідчить про перебування у стані сп`яніння.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення, який складений з виконанням процесуальних вимог уповноваженою особою, є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 638433 від 29.12.2019 року підтверджуються зібраними у справі доказами, які досліджувалися у судовому засіданні, а саме письмовими поясненнями свідків, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, що оглянутий в судовому засіданні.

Результати приладу «Драгер», що містяться в матеріалах справи та свідчать про перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння не викликають сумнівів, посилання захисника на температуру +16 при наявності прохолодної погоди не заслуговують на увагу, оскільки ця температура стосується самого приладу а не навколишнього середовища. При цьому відеозапис підтвердив факт визначення стану сп`яніння саме ОСОБА_1 , оскільки останній неодноразово намагався пройти тест на газоаналізаторі «Драгер», що тривалий час не вдавалося правопорушнику фізично через неправильні дії, які на думку суду були спрямовані на уникнення відповідальності.

Зі згаданого відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені діючим законодавством України, на що останній відмовився від юридичної допомоги та послуг перекладача, погодився пройти огляд на стан спяніння із застосуванням приладу «Драгер».

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомив, що перебуває на території України з 2015 року, навчається у Харківському медичному університеті, вивчав російську мову перед вступом до навчального закладу, на теперішній час одружений на громадянці України, має двох малолітніх дітей 2016 та 2019 року народження.

Вказані обставини підтверджують факт того, що правопорушник не потребував послуг перекладача як на місці зупинки поліцейського, так і в судовому засіданні, оскільки вільно спілкувався російською мовою з працівниками правоохоронних органів та відповідав на запитання суду та під час дачі пояснень.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника на відсутність ознак алкогольного сп`яніння, як на підставу не винуватості у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення суд не приймає, оскільки останні не є працівниками медичного закладу, що наділений повноваженнями на визнання стану сп`яніння певної особи.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Таким чином, зібрані у справі докази та оглянутий відеозапис з нагрудних камер працівників поліції підтвердили факт порушення ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність діючим КУпАП, зокрема ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283,284,294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. на користь держави.

Відповідно до ч.1 ст.303 КУпАП, строк звернення постанов про накладення адміністративних стягнень до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя