Єдиний унікальний номер 725/1779/20
Номер провадження 3/725/1445/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2020 року м.Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Федіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 21.03.2020 року об 11 год. 35 хв. в м.Чернівці по вул. Руській, 250А на території ринку «Нива» ФОП ОСОБА_1 з кіоску здійснювала продаж алкогольних напоїв та прийом громадян, чим порушила вимоги п. 3 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року.

Такі дії ОСОБА_1 згідно вказаного протоколу кваліфіковані за ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнала та пояснила, що у час та місці, які вказані у протоколі вона не здійснювала продаж алкогольних напоїв, а лише перебувала в середині кіоску, оскільки в неї залишилось кілька круасанів які вона планувала реалізувати. При цьому зазначила, що їй не було відомо про заборону продажу алкоголю, адміністрація ринку не повідомляла про таку заборону, а зі змістом постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року вона не ознайомлена.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Так, диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У відповідності до положень ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Як вбачається зі змісту пп. 3) п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в редакції, що була чинною на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення - 21.03.2020 року, заборонено з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

З рапорту ДОП СП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області Гуцул А. вбачається, що 21.03.2020 року ОСОБА_1 здійснювала продаж алкоголю без застосування адресної доставки замовлень.

Проте, застосування адресної доставки згідно Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID НОМЕР_1 , спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» передбачено для закладів, що надають послуги громадського харчування.

Таким чином, предметом доказування у даній справі для встановлення об`єктивної сторони правопорушення є місце прийому громадян, який здійснювала ОСОБА_1 21.03.2020 року, що має бути закладом громадського харчування, іншим закладом розважальної діяльності торговельного і побутового обслуговування громадян, крім оптової торгівлі, а також продаж алкоголю у таких місцях на розлив для утворення складу правопорушення передбаченого ст. 44-3КУпАП.

Натомість матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 здійснювала прийом громадян та реалізацію алкоголю у час та місці, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в порушення вимог ст. 256 КУпАП у протоколі не вказані свідки відображених у ньому подій, а також до матеріалів справи не додано пояснень осіб, прийом яких здійснювала ОСОБА_1 та яким реалізовувала алкоголь.

Крім того, не уточнене місце прийому громадян, зокрема чи відноситься воно до переліку заборонених місць прийому громадян згідно Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID НОМЕР_1 , спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а також спосіб реалізації ОСОБА_1 алкогольних напоїв, зокрема чи була це роздрібна торгівля чи продаж алкоголю на розлив.

Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Разом з тим, через відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів вчиненого ОСОБА_1 21.03.2020 року о б 11 год. 35 хв. правопорушення, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення додано лише рапорт працівника поліції із зазначенням суті правопорушення - не застосування адресної доставки замовлень, що характерно для закладів громадського харчування в умовах карантину, письмові пояснення ОСОБА_1 , її фото за прилавком та копію ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, суд позбавлений можливості встановити дійсні об`єктивні обставини справи та оцінити протокол про адміністративне правопорушення як належний доказ поза розумним сумнівом.

Наведені вище неточності унеможливлюють встановлення об`єктивних обставин, а відповідно до вимог ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим дану справу доцільно повернути на доопрацювання.

Керуючись ст.ст.25,27,33,34,35, 283-285, 294, 44-3 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП ОСОБА_1 повернути ЧВП ГУНП в Чернівецькій області для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна