Справа № 196/1015/20
№ провадження 3/196/684/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2020 смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Гудим О.М.,

за участю секретаря - Шевченко Т.І.,

розглянувши заяву про самовідвід на участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення по матеріалам про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Царичанського районного суду Дніпропетровської області у судді Гудим О.М. знаходиться справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Суддею Гудим О.М. було заявлено самовідвід у розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП з підстав того, що 29 жовтня 2020 року, їй стала відома обставина з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, що представником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисником ОСОБА_1 є адвокат Бойко Юрій Олександрович, який з 05.03.2014 року по 25.04.2018 року працював суддею Царичанського районного суду Дніпропетровської області та був звільнений 25 квітня 2018 року з посади судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області на підставі її наказу від 25.04.2018 року №2-К, винесеного на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 12.04.2018 року №1094/0/15-18 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України», за її скаргою, в ході розгляду якої він неодноразово наголошував про виникнення у нього до неї неприязних стосунків. При цьому, її наказ «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України» від 25.04.2018 року №2-К в подальшому оскаржувався ОСОБА_3 в судовому порядку, шляхом пред`явлення цивільного позову до неї, як голови суду. Після чого, ОСОБА_3 намагається постійно створити умови для подальшої конфронтації інтересів.

Отже, вказана вище обставина є обставиною, яка викликає сумнів у будь-кого у неупередженості та об`єктивності судді.

Таким чином, з метою виключення сумніву щодо її об`єктивності та неупередженості при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не викликало б сумнівів щодо розгляду справи по суті з будь-якої точки зору безстороннім та неупередженим суддею, а також з метою забезпечення доступу до правосуддя, вважала за необхідне заявити самовідвід.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви судді Гудим О.М. про самовідвід.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Бойко Ю.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви судді Гудим О.М. про самовідвід.

Суд, заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника, врахувавши підстави заявленого суддею Гудим О.М. самовідводу, дійшов наступного висновку.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід судді, однак діючі КПК України, ЦПК України та КАС України, мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід слід застосувати аналогію права.

Згідно з ст.7 ч.1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Суддя зобовязаний: справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства (ст.56 ч.7 п.1 Закону).

Так, відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення...

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися, як такі, що впливають на спроможність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від любого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006. у справі «Білуга проти України» та рішення від 28.10.1998. у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів судового процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги те, що самовідвід є вмотивованим, з обґрунтуванням підстав, які свідчать про наявність обставин, які викликають сумнів в неупередженості судді, при цьому заявлений суддею самовідвід не є перешкодою у доступі до правосуддя, а навпаки заявлений для належного забезпечення доступу до правосуддя та належного розгляду справи незалежним, неупередженим судом, а тому суд вважає за необхідне заяву про самовідвід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 221, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву про самовідвід головуючої судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області Гудим О.М. у справі про адміністративне правопорушення №196/1015/19 (№ провадження 3/196/684/2020) у відношенні ОСОБА_1 щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення №196/1015/19 (№ провадження 3/196/684/2020) у відношенні ОСОБА_1 щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передати до канцелярії Царичанського районного суду Дніпропетровської області для повторного автоматизованого розподілу.

Суддя О.М.ГУДИМ