ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/421/20 Справа № 184/435/20 Суддя у 1-й інстанції - Томаш В. І. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., переглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2020 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

При обставинах встановлених районним судом ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 16 лютого 2020 року приблизно о 17 годині, знаходячись за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2 , в ході якої висловлював на її адресу нецензурну лайку, чим своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП України.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що рішення районного суду незаконне, оскільки його висновки не відповідають фактичним обставинам справи, так як 16 лютого 2020 року приблизно о 17 годині він не перебував за місцем свого проживання, а був в іншому місці. Крім того, апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази його вини про висловлювання в адресу дружини нецензурної лайки, а також вказує, що фабула протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП, яка ставиться йому в провину. Окрім цього апелянт зазначає, що суд І інстанції не взяв до уваги пояснення його дружини наданні під час розгляду справи, що вони примирилися.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про час, місце та день апеляційного перегляду повідомлені належним чином, до апеляційного суду надіслали заяви про проведення судового засідання без їх участі.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 278 КУпАП, серед інших питань має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи. Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, крім іншого, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Проте, вказані вимоги закону при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , судом першої інстанції не дотримані та виконані не були.

Так, в протоколі не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме якого характеру було спричинено насильство потерпілій ОСОБА_2 , в той час як диспозиція статті передбачає фізичне, психічне та економічне насильство, а також не зазначені і дані про наслідки, які були спричиненні чи могли бути спричиненні, що є обов`язковою складовою складу адміністративного правопорушення. Тому суд першої інстанції був позбавлений можливості розглядати протокол по суті, а відтак брати його як доказ вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення.

Крім того, суд першої інстанції, не звернув увагу і на зазначений в протоколі час вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке ставиться останньому в провину, оскільки він суперечить матеріалам справи, а саме в протоколі вказано, що особа вчинила правопорушення о 17 годині, в той же час відповідно до рапорту працівника поліції потерпіла звернулася приблизно о 16 годині 37 хвилин, а відповідно до письмових пояснень потерпілої правопорушення відбулося приблизно о 16 годині. Тобто особою, яка складала протокол невірно встановлено час вчинення правопорушення.

Не звернув уваги суд першої інстанції про відсутність будь-яких доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні насильства в сім`ї. З протоколу про адміністративне правопорушення видно, що останній виражався нецензурною лайкою, але з доданих до протоколу матеріалів факт вчинення саме насильства в сім`ї, тобто дії, що можна кваліфікувати за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, які ставляться в провину ОСОБА_1 не підтверджується.

Таким чином, апеляційний суд прийшов до висновку, що постанову судді районного суду не можна визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження в справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України - закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2КпАП України.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням - скасувати.

Провадження в справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький