ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 654/2916/20
Головуючий в 1 інстанції: Третьякова І.В.
Провадження № 33/819/419/20
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року

Суддя Херсонського апеляційного суду Гемма Ю.М.,

за участю ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 22 вересня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 08.08.2020 в с. Приморське по вул. Степова керував транспортним засобом «Mercedes Benz» д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестуванням на алкоголь з використанням приладу «Драгер», згідно якого кількість проміле становить 1,10 %. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність та необґрунтованість постанови суду з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясованих фактичних обставин справи, які мають значення для справи, внаслідок неправильної оцінки доказів. В обгрунтування доводів указує, що судом не було встановлено всіх обставин справи та не надано належної оцінки дослідженим доказам, що мають значення для правильного вирішення справи. Вважає, що матеріали справи не містять усіх необхідних відомостей, які б вказували на його винність у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає, що перед проходженням процедури на встановлення стану сп`яніння працівником поліції не було надано для ознайомлення сертифікат повірки даного приладу. Вважає, що визначення стану сп`яніння проводилось несправним приладом, адже після ввімкнення прилад показав рівень алкоголю у крові 0.14‰. Зазначив, що у присутності свідків він не погоджувався з показниками приладу «Драгер» та наполягав на проведення огляду в медичному закладі. В присутності свідків йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинку, а також в медичному закладі, йому не було виписано направлення, а тому не мала місце відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Судом було обгрунтовано висновок про дотримання вимог ст.268 КУпАП та вказано, що ОСОБА_1 було належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак він в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з наступними змінами на всій території України з 12 березня до 24 квітня 2020 року в Україні установлено карантин, при цьому жодними нормативно-процесуальними документами діяльність судів в Україні не припинялась, розумні строки розгляду справ не були обмежені. Продовження заходів карантину після 24 квітня, на думку апеляційного суду, не стало на заваді для участі особи в судовому засіданні.

У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тобто ЄСПЛ наголосив на необхідності дотримання особою належної процесуальної поведінки, спрямованої на отримання інформації щодо ходу розгляду справи відносно неї.

Однак процесуальна поведінка ОСОБА_1 не була спрямована на його безпосередню участь у розгляді справи, оскільки він не з`явився в судове засідання, достовірно знаючи, що справа щодо нього перебуває на розгляді у суді.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з матеріалів справи судом першої інстанції дотримано вищевказаних вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а така само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.130 КУпАП.

Пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або щодо перебування особи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться у присутності поліцейського.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до розділу 1 п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 р. за N1413/27858, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.2 Інструкції - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно із п.6 цієї Інструкції - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За змістом зазначених вище правових норм, проведення медичного огляду в закладах охорони здоров`я допускається у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції з використанням спеціальних технічних засобів або незгоди водія з результатами такого огляду.

Зазначені вище вимоги закону як поліцейськими під час складання протоколу про адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , так і судом першої інстанції під час встановлення фактичних обставин справи, дотримано в повному обсязі.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 08.08.2020 року в с. Приморське Голопристанського р-н по вул. Степова, ОСОБА_1 керував т/з «Mercedes Benz» д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Зазначені обставини підтверджено письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили, що ОСОБА_1 погодився продути алкотестер «Драгер», та його результат 1,10% проміле алкоголю.

Ці ж обставини підтвердив сам водій ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях.

За результатами проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння з використанням приладу «Драгер» встановлено 1,10% проміле алкоголю в його організмі, що підтверджується роздруківкою результатів тесту приладу «Drager» Аlcotest 6810 від 08.08.2020 року, з яким він погодився.

За даними свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №104/Т від 17.02.2017р., чинного до 17.02.2020 р., виданого ДП «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», газоаналізатор «Алкотест 6810», за допомогою якого проводився медичний огляд ОСОБА_1 , відповідає вимогам техпаспорта та МПУ 066/05-2013.

Згідно вказівок Українського медичного центру сертифікації МОЗ України від 11.12.2014р., використання медичного виробу - приладу електродіагностичного «Алкотест 6810», що був заведений в Україну, придбаний споживачем та введений в експлуатацію протягом дії Свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010р., що було дійсне до 10.02.2015р., є можливим в подальшому за умови дотримання умов експлуатації, технічного обслуговування, калібрування та повірки.

Відповідно до листа МОЗ України від 7 вересня 2017 року, згідно п. 2-1 постанови КМ України від 02 жовтня 2013 року №753, надання на ринку медичних виробів, які пройшли державну реєстрацію, внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України та були введені в обіг до 01.07.2015р., дозволяється без проходження процедури оцінки відповідності та маркування національним знаком відповідності до закінчення строку їх придатності і не більше як 5 років з дати введення в обіг.

Доводи про незаконність використання газоаналізатору «Алкотест 6810», яким було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, не доведені у встановленому законом порядку.

При складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , були роз`ясненні права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, при цьому він надав пояснення щодо вчиненого адміністративного правопорушення, будь-яких зауважень щодо змісту протоколу від нього не надходило, тобто він реалізував своє право на захист.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотримання вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, та додані до нього пояснення свідків, самого порушника, є належними та допустимими доказами, які у своїй сукупності викривають ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інших доводів щодо оспорювання фактичних обставин справи та незаконності судового рішення, апелянтом не наведено.

Зважаючи на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, дослідивши всі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку та обгрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому доводи ОСОБА_1 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність його винуватості, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у протоколі, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

У зв`язку з чим, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, є неспроможними.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 22 вересня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду (підпис) Ю.М. Гемма