ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2020 Справа №607/3730/20

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, за статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13 лютого 2020 року о 16 годині 15 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, по вулиці Дорошенка, 14/1 , у м. Тернополі, вчинив злісну непокору вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків , оскільки, відмовлявся виконати вимогу поліцейських , які прибули за викликом громадянки ОСОБА_2 , припинити образливо чіплятись до громадянки ОСОБА_2 .

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився з невідомих на те суду причин, хоча про дату , час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У цьому контексті слід зазначити, що ОСОБА_1 був обізнаним про наявність складеного щодо нього адміністративного протоколу за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Однак, ОСОБА_1 понад місяць жодного разу не цікавився провадження своєї справи. Такі дії ОСОБА_1 на думку суду, містять ознаки зловживання своїм процесуальним правом.

Беручи до уваги викладене, а також те, що суд вживав заходів щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду на поштову адресу його зареєстрованого місця проживання, розгляд даної справи слід провести за його відсутності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена матеріалами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 544396 від 13 лютого 2020 року; даними протоколу серії АЗ № 163028 від 13 лютого 2020 року про адміністративне затримання ОСОБА_1 , що мало місце 13 лютого 2020 року об 16 годині 15 хвилин у зв`язку із вчиненням адмінпорушення , припиненням адмінпорушення та складенням протоколу про адмінправопорушення за ст. 185 КУпАП ; даними рапорта поліцейського ГУНП в Тернопільській області М. Сивика від 13 лютого 2020 року ; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 13 лютого 2020 року , з яких убачається, що ОСОБА_1 13 лютого 2020 року о 16 годині 15 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у її квартирі по вулиці Дорошенка АДРЕСА_2 14 АДРЕСА_3 м АДРЕСА_4 Тернополі агресивно себе поводив щодо неї, надалі відмовлявся виконати вимоги поліцейських, які прибули за її викликом , ображав їх нецензурними словами .

За таких обставин, суддя приходить до висновку про те , що, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення - злісної непокори вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків а тому, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до статті 33 КУпАП, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, обставину , яка обтяжують відповідальність вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, які пом`якшують відповідальність , та приходить до висновку про те, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно зі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення , тому із ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Керуючись статтями 33, 40-1, 185, 221, 276, 277, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушенння передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення , та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420 ,40 гривень .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка