Житомирський апеляційний суд
Справа №286/3559/19 Головуючий у 1-й інст. Білоусенко І. В.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., захисника Барановського І.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

встановив:

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 10 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 14 жовтня 2019 року, близько 16 години 00 хвилин, по а/д Виступовичі-Житомир керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 21013» н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП «Овруцька міська лікарня» від 14.10.2019 року.

На постанову суду захисником Барановським І.І. подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та закриття провадження у справі.

Вказує, що строк на апеляційне оскарження ним та його підзахисним пропущено з поважних причин, оскільки суд розглянув справу без його участі та участі ОСОБА_1 , а про постанову суду вони дізнались з ЄДРСР 31.01.2020 року.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейським та без всякого пропонування пройти медичне освідування на місці, насильно доставлений для медичного освідування у приймальне відділення Овруцької ЦМЛ.

Зазначає, що поліцейським було порушено процедуру фіксування адміністративного правопорушення та складання відповідного протоколу.

Крім того, до протоколу не були додані рапорти поліцейських про непокору працівникам поліції. Незважаючи на те, що у судовому засіданні поліцейські відповідали на запитання захисника, що ніяких рапортів про непокору вони не складали, серед додатків до протоколу дані рапорти не вказані, суд протиправно порадив поліцейським подати до суду відповідні рапорти.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не були присутні при відмові ОСОБА_1 від проходження медичного освідування і виявлення ознак сп`яніння, протокол підписали у відділенні поліції за запрошенням поліцейського.

Вказує, що протокол є недопустимим доказом, а тому суд помилково прийняв постанову про визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення.

Заслухавши пояснення захисника Барановського І.І. який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення, строку, оскільки в матеріалах справи містяться дані про те, що ОСОБА_1 чи його захисник копії постанови суду своєчасно не отримували та були відсутні при проголошенні постанови.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або у закладах охорони здоров`я.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які містяться в матеріалах справи, а зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 14.10.2019 серії БД № 005875 (а.с.2), відповідно до якого, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, мав ознаки алкогольного сп`яніння, висновком щодо результату медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння від 14.10.2019 року № 51, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.3), відеозаписами з камер поліцейських (а.с. 34), поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які були допитані в суді першої інстанції.

Також, відповідно до рапорту працівника поліції (а.с.29), який відповідно до ст. 251 КУпАП є письмовим доказом, слідує, що екіпаж патрульної поліції, який виїхав на виклик в с. Невгоди, по дорозі біля с. В.Фосня помітив автомобіль ВАЗ, який рухався з увімкненим лівим поворотом по зустрічній смузі руху. Після зупинки автомобіля, водію запропонували вийти але він відмовився, водій чинив опір, був доставлений до медичного закладу для огляду.

Доводи апеляційної скарги захисника Барановського І.І. про те, що працівниками поліції були перевищені їх службові повноваження щодо застосування без попередження спеціальних засобів та фізичної сили до ОСОБА_1 виходять за межі обставин, які перевіряються у справі.

Крім того в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 оскаржував неправомірні дії працівників поліції до відповідних органів та не надано таких доказів і в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, з відеозапису події, яка мала місце 14.10.2019 року вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу «ВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 за допомогою проблискових маячків та звукового сигналу стало те, що водій транспортного засобу фактично створював аварійну обстановку на дорозі, а саме їхав по зустрічній смузі руху з увімкненим покажчиком повороту. Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: незв`язну мову, неадекватну поведінку, висловлювався нецензурною лайкою, як до працівників поліції так і до медичних працівників у закладі охорони здоров`я під час медичного освідування, а також мав неохайний зовнішній вигляд.

Згідно до Закону України «Про поліцію» Національна поліція - орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ст. 6 КУпАП працівники поліції здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису, вбачається, що стан в якому перебував водій ОСОБА_1 , надавав працівникам поліції всіх підстав для його відсторонення від керування транспортним засобом, оскільки продовження керування в такому стані могло призвести до тяжких наслідків, як для водія так і для інших учасників руху.

Не дають підстав для скасування судового рішення і інші доводи апелянта, які є формальними та жодним чином не свідчать про незаконність чи необґрунтованість прийнятого рішення, оскільки висновки суду ґрунтуються на доказах, що містяться у матеріалах справи.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції дотримався меж санкції ч.1 ст.130 КУпАП йому призначено мінімальне стягнення.

За таких обставин, суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Барановського Ігоря Івановича залишити без задоволення, а постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 10 січня 2020 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук