г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1131/20
Номер провадження 3/213/412/20
П О С Т А Н О В А

31 березня 2020 року

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Нестеренко О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: Дніпропетровська область, який притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Посадовою особою ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції України складено протокол серія ДПР18 № 338208 від 12.03.2020 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 , про те, що останній 12.03.2020 о 13годині 10хвилин, в м. Кривий Ріг по вул. Олександра Станкова керував т.з. ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей що не реагують на світло, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Чим порушив п.2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час складання протоколу ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, та зміст ст. 63 Конституції України, зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення він не надавав, дії працівників поліції не оскаржував, у протоколі поставив підпис.

В суд на призначений час 10годин 00хвилин 25.03.2020 ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце повідомлявся під час складання протоколу про що поставив свій підпис.

В судове засідання призначене на 31.03.2020 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце повідомлявся судом вчасно, належним чином, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення на адресу зазначену у протоколі, клопотань про перенесення розгляду справи не подав.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП , щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи, це можливо у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Відповідно до ч. 1ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, ОСОБА_2 взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і спів вставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі Круз проти Польщі від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про її своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, з метою забезпечення реалізації прав ОСОБА_1 , судом використано усі можливі способи його сповіщення про місце і час розгляду справи шляхом направлення судових повісток за місцем проживання

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.1 КУпАП та дотримання строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Так, відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП , відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Відповідно до ст.251 КУпАП , доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу. Як вбачається з протоколу, особа відносно якої складено протокол з наявними ознаками наркотичного сп`яніння відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Таким чином, перевіривши сукупність доказів в справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт відмови ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №4 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Крім протоколу вина ОСОБА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується відеозаписом на CD-Диску, з якого вбачається як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків, та ознайомився з протоколом про адміністративне правопорушення та власноручно підписав протокол. Також наданими суду письмовими матеріалами зокрема, письмовими поясненнями свідків, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАК №2234047 за ч.2 ст 126 та довідкою з яких вбачається що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував

Приймаючи до уваги викладене, роблю висновок про доведеність вини у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння особою яка керує транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При визначенні виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 майновий стан особи, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

При визначенні виду і розміру стягнення враховую характер вчинених правопорушень, які є грубим порушенням ПДР України, що свідчить про явно зневажливе ставлення ОСОБА_1 до правил користування спеціальним правом, а також ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, та вважаю за доцільне накласти на нього стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки згідно з наданими матеріалами ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не має, а тому і позбавити його цього права неможливо, що прямо передбачено Постановою Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір підлягає стягненню на користь держави.

Керуючись ст.ст. 1, 27 35, 40-1, 130, 283,284, 307, 308 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ), за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA6026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Відповідно до частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, та примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.М. Нестеренко