Номер провадження 3/754/138/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 лютого 2020 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Галась І.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Деснянського управління поліції Головного управління національної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 195 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №138816, 12 листопада 2019 року об 14 год. 00 хв. по вул. Каштанова, 9-А, гр. ОСОБА_1 , маючи у власному користуванні газовий пістолет порушив порядок зберігання і обліку газового пістолету, а саме термін перереєстрації з 05.08.2019 року.

Згідно вказаного протоколу, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 195 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, порушив термін перереєстрації, у зв`язку зайнятістю на роботі.

Відповідно до вимог ст.ст.251,280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Відповідно до вимог ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, необхідні для вирішення справи.

Підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону перешкоджає постановленню у справі законного й обґрунтованого судового рішення.

Згідно з п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Диспозицією ч. 2 ст.195 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил зберігання або перевезення вогнепальної чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду і бойових припасів працівниками підприємств, установ, організацій, відповідальними за їх охорону, а так само використання ними зазначеної зброї і бойових припасів не за призначенням, якщо такі дії вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вказаних порушень.

Із наведеного вбачається, що орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 невірно вказав нормативний акт,який передбачає відповідальність задане правопорушення.

Так, диспозицією ч.1ст. 195-2 КУпАП, яка є бланкетною, передбачено відповідальність за вчинення ряду альтернативних діянь, а саме: порушення порядку придбання, зберігання, реєстрації або обліку газових пістолетів і револьверів та патронів до них.

Разом із цим, суд вправі розглядати справу лише в межах протоколу, який складено саме за ч.2 ст. 195 КУпАП, і не вправі самостійно змінювати кваліфікацію інкримінованого порушення, як і збирати на власний розсуд докази по справі.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо. Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Суд не наділений повноваженнями при розгляді справи змінювати кваліфікацію дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Позбавлений і можливості повернути справу для дооформлення правоохоронному органу, оскільки на час розгляду справи сплили строки, встановлені ст. 38 КУпАП, для притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі не може бути відкритим, а відкрите підлягає закриттю, якщо в діях правопорушника відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі серії АПР18 №138816 не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.195 КУпАП при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, ч.1 п.3 ст. 284 КУпАП,у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.195 КУпАП

На підставі викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.1 ст. 247, ч.1 п.3 ст. 284, ст. 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.195 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення-закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цьогоКодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: