Єдиний унікальний номер 448/437/20
Провадження № 3/448/173/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2020 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Білоус Ю.Б., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Мостиська, Львівської області, мешканку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, з вищою освітою, військовослужбовця, інспектора прикордонного контролю 2 категорії відділення інспекторів прикордонної служби «Шегині» (тип А) відділу прикордонної служби «Шегині» І категорії (тип Б) Мостиського прикордонного загону,

за ч.2 ст.172-18 Кодексу України про адміністративне правопорушення (надалі КУпАП),

учасники справи:

особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про наступне:

встановив:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Так, громадянка ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою та перебуваючи на посаді інспектора прикордонного контролю 2 категорії відділення інспекторів прикордонної служби «Шегині» (тип А) відділу прикордонної служби «Шегині» І категорії (тип Б) Мостиського прикордонного загону, в міжнародному пункті пропуску для залізничного сполучення «Мостиська», при несенні військової служби, в умовах особливого періоду, 01.04.2020року о 13:40год., мала при собі власний мобільний телефон, що не належить до предметів екіпірування прикордонного наряду, що було виявлено вказаного вище дня та часу під час раптової перевірки організації та несення служби прикордонного наряду, шляхом проведення стройового огляду, чим своїми діями порушила вимоги пункту 12 глави 2 розділу 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПС України, а також пункту 4 статті 23 розділу 5 Закону України «Про державну прикордонну службу України».

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненому правопорушенні визнала та підтвердила обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначила, що дійсно мобільний телефон взяла на службу 01.04.2020 року у зв`язку з тим, що в матері протягом декількох днів поганий стан здоров`я, а тому вона мала намір бути на зв`язку з такою, щоб знати як та почувається. Щиро розкаялася у вчиненому, просила суд її суворо не карати.

ІІ. Застосоване судом законодавство та висновки суду.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей порушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Реалізація принципу індивідуалізації адміністративної відповідальності тісно пов`язана із інститутом звільнення від неї. Адміністративна відповідальність має подвійну мету - захист правопорядку і виховання громадян у дусі поваги до закону та правил співжиття. Зазначену мету можна конкретизувати через дві основні функції адміністративної відповідальності.

Перша з них, репресивно-каральна (або "штрафна"), полягає в тому, що адміністративна відповідальність є, по-перше, актом відплати держави щодо правопорушника, а, по-друге, засобом, який попереджає нові правопорушення.

Друга функція, запобіжно-виховна, тісно пов`язана з попередньою. Вона покликана забезпечити формування в адресатів адміністративно-правових норм мотивів, які б спонукали їх дотримуватись вимог законів, поважати права і законні інтереси інших осіб.

Згідно ст.9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, тощо.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція статті 172-18 КУпАП передбачає, що порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду тягнуть за собою адміністративну відповідальність.

Факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №136020 від 10.04.2020р.; рапортом начальника відділення інспекторів прикордонної служби «Шегині» (тип А) впс «Шегині» І категорії (тип Б) Балашова Р. від 02.04.2020р., письмовими поясненнями ОСОБА_1 , копією наказу від 08.04.2020р. «Про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 », іншими документами доданими до протоколу.

Судом враховується також те, що ОСОБА_1 , дії особи, що склала відносно неї протокол про адміністративне правопорушення не оскаржувала, доказів неправомірної поведінки останнього та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровувала.

Аналізуючи наведені докази, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП - порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчиненого в умовах особливого періоду.

При цьому суддя констатує відсутність обставин, що у відповідності до ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за адміністративним правопорушенням.

Згідно із ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що наслідки такого не завдали значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб, беручи до уваги особу порушниці, ступінь її вини, виключно позитивну характеристику за місцем проходження служби, обставини, що пом`якшують відповідальність, - щире розкаяння, вчинення правопорушення вперше, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за доцільне на підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Згідно ч.2 ст.284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведену норму права, приходжу до висновку, що провадження по даній справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю.

ІІІ. Вирішення питання щодо судових витрат.

Приймаючи до уваги те, що згідно із ст.40-1 КУпАП та Законом України «Про судовий збір», судовий збір з особи може бути стягнуто у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, суд, звільняючи ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, вважає що судовий збір у розмірі 420,40 грн. стягненню з особи, яка звільнена від адміністративної відповідальності не підлягає.

Керуючись ст.ст. 22, 34, 35, 40-1, 172-18 ч.2, 283-285 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадженням закрити та звільнити останню від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.Б. Білоус

Постанова набрала законної сили «____» __________________20 ___р.

Суддя Ю.Б. Білоус