ПОСТАНОВА

Іменем України

17.06.2020 м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Нікандрова С.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Лисенко І.Ю., розглянувши адміністративний матеріал (протокол серії ОБ №062020 від 13.04.2020 року), який надійшов з Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , фермер, одружений, має 2 неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області з Василівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №062020 від 13.04.2020 року, 12 квітня 2020 року о 23 годині 41 хвилині на 341 км автодороги Харків-Сімферополь в м. Василівка ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2121 державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а також продуття газоаналізатора «Драгер» водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вищезазначеного правопорушення не визнав, суду пояснив, що 12 квітня 2020 року він поїхав з жінкою ОСОБА_2 та кумою ОСОБА_3 на заправку WOG попити кофе, де йому на мобільний телефон зателефонував знайомий поліцейський ОСОБА_4 та запитав де він знаходиться і якому він повідомив, що перебуває на АЗС WOG. Через деякий час вони поїхали додому, оскільки він вживав спиртні напої автомобілем керувала його дружина. Коли вони від`їхали від АЗС, напроти магазину 33 м2 їх автомобіль зупинили поліцейські. Коли вони зупинилися, він вийшов з автомобіля з заднього пасажирського сидіння і побачив знайомого поліцейського ОСОБА_5 разом з іншим ОСОБА_6 , які почали розмовляти з ним на підвищених тонах, вимагали гроші, а потім примусово повезли до лікарні на медичний огляд, незважаючи на те, що автомобілем керувала інша особа. По приїзду до Василівської лікарні його безпідставно тривалий час, не оформлюючи протокол затримання, примусово тримали в службовому автомобілі, заблокувавши двері автомобіля, не надавали можливості вийти з автомобіля, у зв`язку з чим він викликав наряд поліції. Через деякий час на іншому службовому автомобілі поліції приїхав поліцейський ОСОБА_7 , в присутності якого йому дозволив поліцейський

вийти з автомобіля. Поліцейський ОСОБА_7 відібрав у нього відповідну заяву і поїхав. Після цього поліцейські запросили з лікарні двох працівників в якості свідків, в присутності яких він заперечував проходити медичний огляд у зв`язку з тим, що не керував автомобілем. Протокол про адміністративне правопорушення в його присутності поліцейськими не складався і копія протоколу йому не вручалася. Йому просто дозволили піти. На наступний день він звернувся з відповідною заявою на дії поліцейських до ДБР а м.Мелітополі.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Лисенко І.Ю. просила закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 256 Кодексу України про адміністративне правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В порушення вимог ст.256 Кодексу України про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по суті складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення від 13.04.2020 року з викладенням своєї позиції за інкримінованому правопорушенню, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП.

При відмові ОСОБА_1 від дачі пояснень з посиланням на положення ст.63 Конституції України, про це необхідно відобразити у складеному протоколі з посиланням на вказану правову норму, а у разі відмови від дачі пояснень по суті складеного протоколу цей факт повинен бути підтверджений підписами понятих.

В порушення вищезазначених вимог вказаний вище протокол складено без участі правопорушникаОСОБА_1 , за відсутності в матеріалах справи даних про виклик для участі в складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Даних про вручення копії складеного протоколу про адміністративне правопорушення правопорушнику матеріали справи також не містять.

Зазначені вимоги закону особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не виконано.

Відповідно ст.278 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та відповідно до вимог ст.279 КУпАП дослідити докази.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Згідно п.2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні за клопотанням захисника допрошені свідки:

Свідок ОСОБА_2 , яка пояснила, що є дружиною особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 12 квітня 2020 року до них в гості прийшла кума ОСОБА_8 . Разом з нею та своїм чоловіком ОСОБА_9 вони разом на автомобілі ВАЗ 2121 державний номерний знак НОМЕР_2 , поїхали на АЗС WOG попити кофе. В той час, коли вони перебували на заправці, на мобільний телефон подзвонив знайомий ОСОБА_10 із поліції та повідомив, що під`їде. Не дочекавшись його вини вирішили їхали додому. Вона сіла за кермо, її чоловік ОСОБА_11 сів на заднє пасажирське сидіння позаду неї, а поруч з ним кума ОСОБА_12 Виїхавши з АЗС і рухаючись по дорозі напроти магазину 33кв.м. вона почула звук сирени патрульної поліції і побачила позаду поліцейський автомобіль, на вимогу поліцейських зупинилася. Після цього вона опустила водійське сидіння і випустила свого чоловіка, який сидів позаду, з автомобіля. До її чоловіка підійшов знайомий поліцейський ОСОБА_4 разом з іще одним поліцейським, які почали розмовляти з чоловіком на підвищених тонах. Потім поліцейські вимагали її чоловіка ОСОБА_13 сісти до їх службового автомобіля, а коли той сів, поїхали в невідомому напрямку. Вона телефонувала своєму чоловікові, який через деякий час відповів на її дзвінки і повідомив, що його привезли до лікарні і примусово тримають в автомобілі, та сказав їй поставити автомобіль на стоянку, викликати таксі додому.

Свідок ОСОБА_14 , яка пояснила, що 12 квітня 2020 року ввечері вона була в гостях у сім`ї ОСОБА_15 , вони вирішити поїхати на автомобілі на АЗС WOG попити кофе. В той час коли вони їхали назад, напроти магазину 33кв.м. їх зупинили поліцейські. За кермом автомобіля була ОСОБА_16 вийшов з автомобіля і почав спілкуватися з поліцейськими. Потім поліцейські посадили ОСОБА_17 до службового автомобіля і поїхали.

Для перевірки достовірності обставин, зазначених в протоколі та письмових поясненнях, за клопотанням захисту також викликалися свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що вона працює медсестрою в Василівський лікарні. В один з днів в квітні 2020 року вона знаходилася на робочому місці. Коли до лікарні приїхали поліцейські, які запросили її та її колегу бути присутніми в якості свідків. Коли вони вийшли на вулицю, там поруч з поліцейськими знаходився ОСОБА_1 , якому поліцейські запропонували пройти медичний огляд, а він відмовився. Після цього вона підписала протокол і письмові пояснення і повернулася до роботи.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що працює молодшою медичною сестрою в Василівській лікарні. В квітні 2020 року в один з днів, вона перебувала на чергуванні, в цей час до приміщення лікарні зайшов поліцейський, який запросив її на вулицю підтвердити відмову водія від медичного огляду. В її присутності на вулиці ОСОБА_1 на вимогу поліцейських пройти медичний огляд відмовився, казав що не керував автомобілем. Протокол про адміністративне правопорушення складався в кабінеті в приміщенні лікарні. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було, в її присутності протокол йому не вручався і він не відмовлявся від його отримання.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) поліцейського.

Судом оглянутий диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, який містить 3 файли, дослідженням яких встановлено, що вони містять уривчасті відеозаписи, якими зафіксовано зупинку автомобіля, при цьому на відеозапису не видно хто саме керував автомобілем під час його зупинки і на вимогу поліцейських вийшов з автомобіля; спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими в автомобілі, під час якого останній постійно заперечує факт керування автомобілем; відмову в присутності свідків від проходження медичного огляду, під час якого останній також наполягає на тому, що транспортним засобом не керував. Отже, перегляд вищевказаного відеозапису не дозволяє встановити, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2121 державний номерний знак НОМЕР_2 , та ознайомлений з протоколом про адміністративне правопорушення, що позбавляє суд можливості зробити однозначний висновок щодо винності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Поліцейськими, які складали протокол, всупереч Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за №28/32999,не здійснювалася безперервна відеозйомка з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейським під час зупинки транспортного засобу і до їх завершення складання протоколу про адміністративне правопорушення, а нагрудні камери включалися тоді, коли це було потрібно працівникам поліції.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, то ж, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даних правопорушеннь в судовому засіданні встановлено не було.

При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі доводів особи, відносно якої складено протокол про адміністративні правопорушення та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку, що в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які фактичні дані, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому враховуючи те, що фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід провадженням закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, п.1 ст.247, ст.ст. 251, 179, 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О.Нікандрова