Справа №461/2497/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника митниці Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Галицької митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Івано-Франківська область, місце роботи - П-ТРАНС, посада або рід занять - водій, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ст.472 Митного кодексу України,

встановив:

14 січня 2020 року близько 22 години 22 хвилин громадянин ОСОБА_1 в якості водія рейсового автобуса марки «МАN RН403» реєстраційний номер НОМЕР_1 слідував по маршруту «Вроцлав-Верховина», через митний кордон України на м/п "Краковець" Галицької митниці Держмитслужби. Під час проведення візуального огляду даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів та предметів які є обов`язкові для письмового декларування і товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України. Для здійснення митного оформлення ОСОБА_1 подав митну декларацію в якій вказав про відсутність будь-яких речей, які підлягають обов`язковому письмовому деларуванню. Після завірення декларацій штампом «Під митним контролем № 111», під час проведення митного огляду транспортного засобу у багажному відділенні та салоні автобуса (без ознак приховування) було виявлено незадекларований за встановленою формою товар, а саме: пристрій для набивки сигарет торгової марки КОМРАN, в кількості 400 шт.; штани т.м. GRACE CLASSIC WEAR арт. В86788 в кількості 68 шт.; штани т.м. GRACE CLASSIC WEAR арт. В86785 в кількості 96 шт.; штани т.м. GRACE CLASSIC WEAR арт. В86784 в кількості 60 шт.; штани т.м. GRACE CLASSIC WEAR арт. В86746 в кількості 48 шт.; штани т.м. GRACE CLASSIC WEAR арт. В86620 в кількості 12 шт.; штани т.м. GRACE CLASSIC WEAR арт. В86607 в кількості 60 шт.; кофта без ознак використання арт. 086675 в кількості 30 шт.

Про наявність товару гр. ОСОБА_1 під час усного опитування не заявив, в митній декларації не вказав. Після виявлення даного товару зазначив, що даний товар його просили передати, однак документів щодо вартості товару не надав.

Відповідно до ст.526 МК України, вважаю можливим провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не з`явилася в судове засідання, хоча належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 у протоколі та роздруківкою з офіційного сайту Укрпошти. Матеріали справи свідчать про обізнаність ОСОБА_1 щодо розпочатого відносно нього адміністративного провадження, складення протоколу з приводу вищенаведених обставин, скерування протоколу на розгляд до суду та про обізнаність щодо дати, часу та місця розгляду справи в суді. Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доводи представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Статтею 472 МК України, передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація.

Статтею 257 МК України, визначено, що декларування здійснюється шляхом з`явлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а саме останній вчинив недекларування товарів, які підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, що підтверджується протоколами про порушення митних правил №0147/20900/20 від 15.01.2020 року, митною декларацією, копією паспорта ОСОБА_1 , копією контрольного талону, описом предметів, вилучених у ОСОБА_1 , копією дозволу на міжнародні регулярні перевезення, актом проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу та фотокопіями до нього, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими митному органу, згідно яких останній товар не декларував і цей товар його просили перевезти.

Аналізуючи вищенаведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина м у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України доведена повністю.

Окрім цього, у відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд бере до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Така позиція ґрунтується на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

При вирішенні питання про призначення стягнення за вчинене порушення суд також враховує положення статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, у відповідності до яких, кожна фізична або юридична особа мас право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, який раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався, ступеня його вини, способу вчинення правопорушення, враховуючи мету призначення покарання та співрозмірність покарання вчиненому правопорушенню, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, а товар, що був предметом порушення митних правил слід конфіскувати в дохід держави.

Відповідно до висновку експертизи вартість переміщуваного товару становить 161 810,40 копійок.

Крім цього, з особи, яка притягається до відповідальності, підлягають стягненню витрати, понесені митним органом за зберігання товарів, які стали предметом порушення митних правил на складі митниці.

З матеріалів справи вбачається, що порушення митних правил мало місце 15.01.2020 року. У справі проводилось ряд процесуальних дій, у тому числі товарознавча експертиза №-0074 від 17.02.2020 року.

Постановою Державної фіскальної служби від 30.01.2020 року по даній справі призначено експертизу. Матеріали справи після проведення експертизи до Галицької митниці Держмитслужби повернуто 17.02.2020 року.

Згідно п.8 Розділу 2 Наказу Міністерства фінансів від 15.06.2012 року №731 «Про затвердження Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів», порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування та розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів та транспортних засобів при обрахунку витрат митним органом до розрахункового строку не включається: час проведення митним органом в рамках процедури митного контролю оформлення досліджень (аналізів, експертиз). Проміжок часу витрачений на проведення досліджень (експертиз) підтверджується копіями документів, що засвідчують факт прийняття рішення митним органом про необхідність таких досліджень та дату отримання митним органом відповідної інформації.

Оскільки, з 30.01.2020 року до 17.02.2020 року (19 діб), матеріали справи перебували на експертизі - даний проміжок часу не враховується в строк зберігання товарів на складі митного органу для обчислення вартості витрат понесених митним органом.

Згідно розрахунку долученого до матеріалів справи, сума витрат за зберігання товару становить 1 565,25 гривень. За добу - становить 0,75 євро, а курс євро станом на 25.03.2020 року 30,246300 гривень.

19 діб х 0,75 євро = 14,25 євро. 14,25 євро х 30,246300 = 431,01 гривень, тобто саме на дану суму слід зменшити розмір витрат, які підлягають до стягнення з ОСОБА_1 за зберігання товару на складі митниці, тобто такі становлять 1 134,24 гривень (1 565,25 гривень 431,01 гривень).

Крім цього, статтею 40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 472, 486, 527, 528 МК України,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, який був предметом порушення митних правил 161 810,40 гривень.

Вилучений згідно протоколу №0147/20900/20 від 15.01.2020 року товар конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметом порушення митних правил 1 134,24 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави в особі Державної судової адміністрації України 420,40 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.