Справа № 456/1316/20
Провадження № 3/456/765/2020
ПОСТАНОВА

іменем України

26 травня 2020 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гула Л. В. , розглянувши матеріали, які надійшли зі Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, НОМЕР_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 089845 від 28.03.2020 ОСОБА_1 28.03.2020 о 19 год. 05 хв. на автодорозі Київ-Чоп 614км+300м керував транспортним засобом «Volkswagen Caddy», н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер в присутності двох свідків. Зазначене правопорушення водій вчинив повторно протягом року, тому його дії кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Інтереси останнього на підставі укладеного договору представляла адвокат Турчин Ю.І.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Турчин Ю.І. у судовому засіданні пояснила, що 28.03.2020 о 19 год. 05 хв. ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом «Volkswagen Caddy», н.з. НОМЕР_2 . В м. Стрию по вул. Басараб (на автодорозі Київ-Чоп 614км+300м) його зупинили працівники поліції. Причиною зупинки стало те, що останній керував транспортним засобом, в якого в темну пору доби не освітлювалась ліва фара в режимі ближнього світла (порушення п. 31.4.3в ПДР). Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАк № 2310076 від 28.03.2020 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Під час спілкування працівники поліції запідозрили, що нібито ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а тому йому запропонували пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що він погодився, оскільки алкогольних напоїв не вживав. Однак результат тесту показав позитивну реакцію 0,84 проміле, з чим ОСОБА_1 згідний не був, а тому в присутності свідків просив провести огляд у медичному закладі та наполягав, щоб його доставили до медичного закладу з метою здачі біологічного матеріалу для підтвердження чи спростування стану алкогольного сп`яніння, однак працівники поліції відмовилися доставити його в Стрийську ЦРЛ для освідування та склали протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Так як з протоколом він згідний не був та повністю заперечував факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому відмовився підписувати протокол та надавати будь-які пояснення. Після складення протоколу його відпустили, від керування транспортним засобом не відсторонили.

Клопотала закрити провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, покликаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням чинного законодавства та не відповідає фактичним обставинам події, а в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Турчин Ю.І., вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

В ч. 3 цієї ж статті КУпАП зазначено, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.02.2020 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

З протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 089845 від 28.03.2020 вбачається, що ОСОБА_1 28.03.2020 о 19 год. 05 хв. на автодорозі Київ-Чоп 614км+300м керував транспортним засобом «Volkswagen Caddy», н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер в присутності двох свідків. Зазначене правопорушення водій вчинив повторно протягом року, тому його дії кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП /а.с. 2/.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 130 КУпАП, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 089845 від 28.03.2020 /а.с. 2/, результат тесту № 55 /а.с. 4/, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів /а.с. 5/, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів /а.с. 6/, а також диск з відеозаписом події.

Аналізуючи дотримання поліцейськими процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, суд враховує вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок).

Так, за змістом частини 2 ст. 266 КУпАП, а також пункту 6 розділу II «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції огляд водія (судноводія) на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

На підтвердження проведення вказаного огляду працівниками поліції надано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів /а.с. 5/ та результат тесту № 55 /а.с. 4/.

Проте суд вважає за необхідне зазначити, що огляд на місці зупинки є первинним та у випадку незгоди з ним освідуваної особи повинен бути підтверджений (спростований) у медичному закладі. Захисник Турчин Ю.І. в судовому засіданні вказала, що ОСОБА_1 не погоджувався із вказаним результатом та наполягав на освідуванні в медичному закладі, яке було проігноровано працівниками поліції на місці події, чим порушено вимоги ст. 266 КУпАП.

Так, ч. 3 ст. 266 КУпАП визначено: у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктом 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, встановлено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я та виписує направлення на огляд водія транспортного засобу згідно певної форми.

У зв`язку із наведеним необхідно зазначити, що подія, відображена в протоколі, мала місце о 19 год. 05 хв., тест за допомогою приладу Драгер пройдено ОСОБА_1 о 19 год. 31 хв., а направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу для виявлення стану алкогольного сп`яніння складено о 19 год. 05 хв., що свідчить про грубе порушення інспектором Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Відтак долучене до матеріалів справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів суд не бере до уваги як належний та допустимий доказ пропозиції ОСОБА_1 після освідування на місці події пройти огляд в медичному закладі /а.с. 6/.

Крім того, суд звертає увагу на наступні порушення, допущені інспектором СРПП № 4 ПП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області Ловасом Й.Й ОСОБА_2 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 089845 від 04.12.2019 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Так, відомості про свідків, які були присутні при огляді, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені, протокол ними не підписано, їх письмові пояснення до матеріалів справи не долучені.

А відтак відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, п. 9 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння є недійсним.

Суд вважає за необхідне звернути окрему увагу на те, що згідно зі ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Всупереч наведеному, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом шляхом вилучення транспортного засобу. Зазначене викликає обґрунтовані сумніви щодо достовірності обставин, викладених у протоколі.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ «Порядок застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів» Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з п. 2 розділу III «Порядок застосування відеореєстраторів, встановлених на службових транспортних засобах» вищезгадної Інструкції включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису, такий є переривчатий та складається з 22 окремих частин, на відео відсутній звук, а відеофайли за номерами 10.24.54, 10.27.09, 10.29.01, 10.30.06, 10.31.18, 10.32.32, 10.34.20, 10.34.21 (1), 10.34.21, 10.34.22, 10.34.23, 10.35.35 взагалі не стосуються даної справи, що є порушенням норм вказаної Інструкції.

Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 089845 від 28.03.2020 відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснювався відеозапис, а відеозапис, долучений до матеріалів справи на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, що свідчить про відсутність належних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в справі № 524/5536/17, постанова від 15.11.2018.

Будь-які інші належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Статтею ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Козинець проти України» (заява № 75520/01) від 06 грудня 2007 року суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За таких обставин, суд вважає, що при складенні матеріалів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, не зібрано переконливих доказів його вини, а огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння є недійсним, оскільки проведений порушенням ч. 3 ст. 266 КУпАП (без пропозиції пройти такий у медичному закладі у випадку незгоди з результатом на місці зупинки),

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 279, 283, 284, 287, 289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.В.Гула