Справа № 461/2907/20 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/811/1299/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд у складі судді - Белени А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 182 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 04 червня 2020 року,

встановив :

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 04.06.2020,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255, 00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави 420,40 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, 04 березня 2020 року о 03 год. 50 хв. За адресою: м. Львів, вул. Зернова, 2, у нічний час доби гучно кричав, свистів на зупинці громадського транспорту та біля житлового будинку, порушивши п. 3.2.1 ухвали Львівської міської ради №3166, повторно протягом року, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.182 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження; постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Щодо пропущеного строку апеляційного оскарження то це відбулося через те, що його не повідомляли про розгляд справи і про існування постанови довідався з ЄДРСР лише 19.08.2020. Крім того з метою недопущення розповсюдження коронавірусу та убезпечення його здоров`я, учасників процесу та працівників суду, у нього не було можливості самому з`явитися в суд, щоб поцікавитися долею протоколу про адміністративне правопорушення, який був на нього складений та скерований в суд, оскільки проживає в Яворівському районі, де транспорт в період каринтину працював з обмеженнями.

Свої апеляційні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що не згідний з постановою суду винесеною з порушеням норм матеріального та процесуального права, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вважає рішення суду незаконним, однобоким, через відсутність в матеріалах справи пояснень свідків, які б підтвердили обставини події щодо порушення ним санітарних норм рівня допустимого шуму. Також відсутні відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, які б підтвердили фактичні обставини справи.

Апелянт наполягає, що судом не було враховано, що відповідальність настає за вказане правопорушення лише за порушення рівня норм допустимого шуму, що визначені МОЗ України № 463 та вимірюється в дБА та NC.

У судове засідання, ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу зазначену в апеляційній скарзі, з врахуванням того, що в матеріалах справи наявні три різні адреси його проживання. Лист з повісткою повернувся в суд апеляційної інстанції по закінченню строку зберігання. На телефонний дзвінок із суду апелянт не відповідав, клопотань про відкладення справи від нього не надходило, що дає можливість розглянути справу у його відсутність, як це передбачено ч. 1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 256 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлені суддею обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП, підтверджуються :

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 154167 від 04.03.2020 за ч.2 ст. 182 КУпАП, який ОСОБА_1 відмовився підписувати та давати письмові пояснення (а.с.1,2);

-ксерокопією протоколук про адміністративне правопорушення серії АА № 154166 від 04.03.2020 за ч.3 ст. 178 КУпАП, який ОСОБА_1 відмовився підписувати та давати письмові пояснення (а.с.3);

- протоколом про адміністративне затримання серії АЗ № 130842 від 04.03.2020 про затримання ОСОБА_1 (а.с.4);

Ксерокопією постанови ГАА № 585054 від 04.03.2020 за ч.2 ст. 175-1 КУпАП щодол ОСОБА_1 (а.с.5);

- рапортом інспекторів поліції від 04.03.2020 (а.с.6);

- ксерокопією постанови серії ДПО18 № 753243 від 04.03.2020 за ч.3 ст. 127 КУпАП (а.с.7).

Висновок суду першої інстанції про вчинення саме ОСОБА_1 адміністративного правопорушення ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку.

Так матеріалами справи підтверджується факт того, що за вказаних обставин місця та часу ОСОБА_1 дійсно порушив правила додержання тиші в населених пунктах та громадських місцях, рапортом працівників поліції, протоколами та постановами складеними на ОСОБА_1 за порушення статей Кодекса України про адміністративне правопорушення саме 04.03.2020.

Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, суддя вважає, що суд першої інстанції, оцінивши всі докази в сукупності, обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.182 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Суддя суду першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП врахував характер правопорушення, дані про особу винного, які наявні в матеріалах справи, інші обставини справи, зокрема повторне, протягом року, вчинення адміністративного правопорушення за ст. 182 КУпАП, а тому призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення саме у виді штрафу, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив :

Поновити ОСОБА_1 , строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 04 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винувати у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 182 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена