Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/544/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 виданий 31.10.2007 року Олевським РВ УМВС України в Житомирській області, жителя АДРЕСА_1 , раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Олевського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 124537 від 28.03.2020 року, по факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-2 КУпАП.

Згідно з п.2 ч.1 ст.278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання щодо правильності складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт,який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Вказані вимоги законодавства у справі належно у повному обсязі не виконано.

Відповідно до змісту ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити перелік всіх обов`язкових реквізитів протоколу, і у разі їх відсутності він не має доказового значення. Протокол про адміністративне правопорушення займає провідне місце в числі засобів, за допомогою яких встановлюються фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку посадові особи встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, вину особи в його вчиненні та інші обставини, що вказуються у ст.280КУпАП і мають значення для правильного розв`язання справи.

Положеннями ст.122-2 КУпАП із змінами згідно з Законом України №54-IX від 11.09.2019 року визначено 2 частини, які передбачають відповідальність за допущені порушення. Проте, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 інспектор СРПП Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області Садовніков В.В., належно не кваліфікував дії ОСОБА_1 за відповідною частиною статті 122-2 КУпАП, вказавши про вчинення ним правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП, без вказівки на відповідну її частину, тобто не надав діям ОСОБА_1 належної юридичної оцінки, що порушує право останнього на захист. Крім того у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено чи заподіяно матеріальну шкоду вчиненим правопорушенням. Також до протоколу додано пояснення свідка ОСОБА_2 , яке не стосується вказаного вище правопорушення.

Суд не вправі самостійно кваліфікувати дії особи, що притягається до адміністративної відповідальності, оскільки це суперечить таким принципам судочинства як верховенство права, рівності перед законом і судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, публічності, диспозитивності.

Так, відповідно до ст.ст. 1 та 8 Основного Закону, Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Зазначені недоліки є істотними та перешкоджають розгляду справи по суті та прийняття рішення судом.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17 жовтня 2014 року № 11, норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Оскільки, вказані недоліки виявлені до початку розгляду справи по суті, допущені при складенні та оформленні протоколу і матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, вказують про неконкретне викладення суті правопорушення та неналежне зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за правопорушення, порушують право на захист, позбавляють можливості здійснити всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин правопорушення (ст.245 КУпАП) та, як наслідок, здійснити розгляд справи по суті в точній відповідності з законом та винести відповідну постанову, тому протокол та матеріли в справі про адміністративне правопорушення необхідно повернути для належного оформлення, а саме належної кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за відповідною частиною статті.

Вищевказані недоліки може виправити тільки посадова особа, що склала та підписала протокол про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що адміністративні матеріали слід направити до Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції ГУНП в Житомирській області для належного оформлення.

Керуючись статтями 245,256, 278, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за статтею 122-2 КУпАП повернути до Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції ГУНП в Житомирській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Л. В. Винар