Справа № 473/3998/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

"04" грудня 2020 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Дробинського О.Е.,

з участю секретаря судового засідання Данилевич Т.О.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, фізичну особу - підприємця, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ,

- за ч.1 ст.44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

21 листопада 2020 року біля 10 години 49 хвилин громадянка ОСОБА_1 , яка є приватним підприємцем та здійснює діяльність в кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювала прийом відвідувачів, а саме дозволила вживати їжу на прилеглій території кафе за столом, чим порушила п.п.1 п.15 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 №641.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП, тобто порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В судому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 21 листопада 2020 року вона в кафе "Овен" здійснювала діяльність з надання послуг громадського харчування на винос. Клієнт придбав в кафе їжу та почав її вживати на вулиці за столом. В приміщенні кафе вона клієнтів не приймала та не обслуговувала.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.1 ст. 44 3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року, установлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня 2020 до 31 грудня 2020 року на території України карантин, та продовжений на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 року № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 року, № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626).

Відповідно до положень п.п.1 п.15 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року, на території України на період дії карантину забороняється в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 року до 30 листопада 2020 року приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Вина ОСОБА_1 в порушенні п.п.1 п.15 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44 3 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами, а саме, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, серія ВАБ № 198286 від 21 листопада 2020 року, який, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 21 листопада 2020 року біля 10 години 49 хвилин громадянка ОСОБА_1 , яка є приватним підприємцем та здійснює діяльність в кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювала прийом відвідувачів, а саме дозволила вживати їжу на прилеглій території кафе за столом, чим порушила п.п.1 п.15 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 №641 та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП (а.с.1).

Факт здійснення прийому відвідувача в кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", в якому здійснює діяльність у сфері громадського харчування фізична особа - підприємець ОСОБА_1 21 листопада 2020 року біля 10 години 49 хвилин під час заборони приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування, підтверджено відеозаписом з місця події.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості, за такого, підтверджують винуватість ОСОБА_1 в порушенні правил щодо карантину.

На думку суду, проаналізувавши вищевказані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, працівник поліції Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області дійшов вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44 3 КУпАП, оскільки остання, будучи фізичною особою - підприємцем, яка здійснює діяльність у сфері громадського харчування в кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , допустила вживати їжу клієнту на прилеглій території кафе за столом, чим порушила п.п.1 п.15 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Судом враховано, що ОСОБА_1 раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності, вчинене нею адміністративне правопорушення не спричинило шкоди інтересам держави та громадянам, а тому суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі ст. 22 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 44-3 ч.1, 22, 23, 283, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44 3 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 , звільнити від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 /десяти/ днів з дня винесення постанови.

Суддя О.Е. Дробинський