Справа №: 307/696/20
Провадження № 3/307/307/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 березня 2020 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Ніточко В.В.,

з участю Тарасова О.В.,

розглянувши матеріали, якi надійшли від відділу прикордонної служби "Тячів" Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України,

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нововязівське Юр`ївського району Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, солдата строкової служби, 13 січня 2020 року притягувався до адмінвідповідальності за ч.1 ст.172-18 КУпАП,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

виконуючим обов`язки начальника відділу прикордонної служби "Тячів" ОСОБА_2 О.Р ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого, 08 грудня 2019 року, о 16 год. 30 хв., офіцером внутрішньої та власної безпеки по Мукачівському прикордонному загону Віталієм Онишко виявлено, що патрульний (за рахунок посади інспектора прикордонної служби 1 категорії - інструктора кінологічної групи) відділення інспекторів прикордонної служби "Солотвино" (тип В) відділу прикордонної служби Тячів І категорії (тип Б) солдат строкової служби ОСОБА_4 та патрульний (за рахунок посади інспектора прикордонної служби 3 категорії - інструктора кінологічної групи) відділення інспекторів прикордонної служби "Солотвино" (тип В) відділу прикордонної служби Тячів І категорії (тип Б) солдат строкової служби ОСОБА_5 , під час виконання обов`язків в прикордонному наряді "Прикордонний патруль" (з 10 години 00 хвилин по 18 годину 00 хвилин), в районі прикордонних знаків № 283-279, патрулювання визначеної ділянки кордону не здійснювали, постійно знаходилися в районі 279 прикордонного знаку. Таким чином, солдат ОСОБА_4 порушив вимоги абзацу 14 підпункту 11 (Прикордонним нарядам забороняється:...учиняти інші дії, заборонені законодавством України та наказом на охорону державного кордону, відволікатися від несення служби та вимоги абзацу 4 (Під час несення служби патруль зобов`язаний: нести службу відповідно до отриманого наказу, послідовно перемішуючись від одного місця несення служби до іншого) підпункту 9 (Прикордонний патруль) пункту 5 (Види прикордонних нарядів) розділу II ("Служба прикордонних нарядів") "Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2015 року №1261, що виразилось у порушенні наказу на охорону державного кордону, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-18 КУпАП

В судових засіданнях ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що 08 грудня 2019 року, в період час з 10 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв., він, здійснював патрулювання державного кордону України в районі прикордонних знаків № 283-279. Відстань між 279 та 283 прикордонним знаком, і назад, він проходив приблизно за 1,5 години. Тобто, в період часу з 15 год. 01 хв. по 16 год. 23 хв. 08 грудня 2019 року, він рухався з 279 прикордонного знаку до 283 прикордонного знаку, про що здійснював доповідь по лінії ОСОБА_6 . Зазначив, що в зазначений період часу він перебував в районі 281 прикордонного знаку.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 08 грудня 2019 року, в період час з 10 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв., він, разом з ОСОБА_1 , здійснював патрулювання державного кордону України в районі прикордонних знаків № 283-279. Відстань між 279 та 283 прикордонним знаком, і назад, вони проходили приблизно за 1,5 години. Тобто, в період часу з 15 год. 01 хв. по 16 год. 23 хв. 08 грудня 2019 року, вони рухалися з 279 прикордонного знаку до 283 прикордонного знаку, про що здійснювали доповідь по лінії ОСОБА_6 . Зазначив, що в зазначений період часу вони перебували в районі 281 прикордонного знаку.

Виконуючий обов`язки начальника відділу прикордонної служби "Тячів" Сищук О.Р. в судовому засіданні пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 він склав на підставі службової записки заступника начальника відділу управління службою А. Іванова та наказу начальника Мукачівського прикордонного загону № 2150-аг від 27 грудня 2019 року. Особисто ним дане порушення виявлено не було, і жодних інших доказів у нього не має.

Із долученої до матеріалів справи службової записки заступника начальника відділу управління службою ОСОБА_8 . Іванова та наказу начальника Мукачівського прикордонного загону № 2150-аг від 27 грудня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 08 грудня 2019 року, в період часу з 15 год. 01 хв. по 16 год. 23 хв. перебував в районі 279 прикордонного знаку.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) від 02 листопада 2004 року, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При цьому суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі "Пономарьов проти України" (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що "право на справедливий судовий розгляд", яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частино 1 ст.172-18 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Однак, всупереч вимогам ст. 251 КУпАП, виконуючим обов`язки начальника відділу прикордонної служби "Тячів" Сищук О.Р. не зазначено жодного доказу (якими, зокрема, можуть бути показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, або будь-яких інших допустимих доказів на підтвердження вчинення правопорушення) того, що ОСОБА_1 порушив правила несення прикордонної служби, як особа, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

Суд не бере до уваги матеріали службової записки заступника начальника відділу управління службою А. Іванова та наказ начальника Мукачівського прикордонного загону № 2150-аг від 27 грудня 2019 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 08 грудня 2019 року, в період часу з 15 год. 01 хв. по 16 год. 23 хв., перебував в районі 279 прикордонного знаку, оскільки в даних документах відсутні будь-які посилання на докази, з яких б вбачалося, що ОСОБА_1 08 грудня 2019 року, в період часу з 15 год. 01 хв. по 16 год. 23 хв., постійно перебував в районі 279 прикордонного знаку.

Крім цього, жодні докази того, що ОСОБА_1 08 грудня 2019 року, в період часу з 15 год. 01 хв. по 16 год. 23 хв., постійно перебував в районі 279 прикордонного знаку, в матеріалах справи відсутні, і в судовому засіданні не представлені.

У відповідності до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та беручи до уваги те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначено жодного доказу, яким би підтверджувався факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-18 КУпАП, приходжу до висновку, що у даній справі виникає сумнів у винуватості ОСОБА_1 .

А тому, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у даній справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-18 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 283, 284, КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-18 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області.

Суддя В.В. Ніточко