Справа № 305/488/20
Номер провадження 3/305/178/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2020 Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Марусяк М.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Рахівського відділення поліції Тячівського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою

освітою, неодруженого, військовозобов`язаного, приватного підприємця,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративну відповідальність, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 349304, 26 березня 2020 року, о 16 годині 00 хвилин, у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , будучи приватним підприємцем, не припинив роботу закладу громадського харчування "Сrabs burger" та здійснював прийом відвідувачів, чим порушив вимоги підпункту 3 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. У письмовому клопотанні просив розгляд адміністративних матеріалів провести без його участі, у зв`язку із запровадженням карантину на території України.

Адвокат Поштак Юстина Степанівна також не з`явилася у судове засідання.

08.04.2020 (Вх.2197/2020), через канцелярію суду подала письмові пояснення по адміністративних матеріалах, у яких зазначає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП, через те що матеріали справи не містять жодних доказів його вини, оскільки не підтверджений факт здійснення суб?єктом господарювання роботи, пов?язаної із прийманням відвідувачів, а сам протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини ОСОБА_1 . Просить закрити провадження у справі на підставі ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 у зв`язку із забороною вести певну діяльність, зокрема - приймання відвідувачів у закладах громадського харчування з 17.03.2020 до відміни карантину суб`єктам господарювання, він здійснював продаж напоїв та бургерів в режимі адресної доставки. Під час розгляду адміністративних матеріалів просить дослідити відеозапис із місця події на якому відображено, що всі замовлення приймалися в телефонному режимі та доставлялися замовникам в одноразовому посуді з дотриманням норм та правил, адресно. Проте працівники поліції не взяли до уваги, що приміщення не функціонує як бар або кафе, а функціонує в режимі доставки, що підтверджує записом відео-спостереження, з камер, які розміщені на його закладі та долучив до свого пояснення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішеня справи.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ст.44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція нонрми ст.44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Відповідно до п.п.3 п 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, (зі змінами від 16 березня 2020 року) забороняється з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

З наведеної постанови Кабінету Міністрів України, а також із норм КУпАП, які регулюють порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності витікає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП за порушення правил щодо карантину людей необхідна наявність наступних умов:

1) суб`єкт господарювання повинен здійснювати роботу;

2) вказана робота повязана із прийманням відвідувачів.

Однак у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості, які саме з перерахованих заборон, були порушені ОСОБА_1 .

Згідно із п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.09.2016 у справі «Кагеlin v.Russia» заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому у ст.62 Конституції України, оскільки доказування є правом: особи, а не її юридичним обов`язком.

Фабула порушення у протоколі про адміністративне правопорушення від 26.03.2020 не містить вказівки на те, що робота закладу мобільного харчування за адресою: с.Біла Церква по вул. Перемоги була пов`язана із прийманням відвідувачів.

Ніхто не був допитаний у якості свідка подій, пояснення були відібрані тільки у ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , які в своїх поясненнях не заперечують щодо продажу бургерів та напоїв, однак не вказують що такі продавалися безпосередньо відвідувачам. Крім того, саме по собі торгове приміщення не дає можливості приймати відвідувачів, не призначено для розміщення столів та крісел тощо, оскільки за своєю характеристикою об`єкт є малою архітектурною формою (МАФ). Жодними доказами, в тому числі показами свідків або фототаблицями, які би були зроблені па місці події також не зафіксовано відвідувачів закладу.

Аналізуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, оскільки не підтверджений факт здійснення суб?єктом господарювання роботи, пов`язаної із прийманням відвідувачів.

Відповідно ло ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол: відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд також враховує, що згідно ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а, відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначену ст.255 КУпАП, та не може бути перекладено на суд.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейським було порушено вимоги ст.255 КУпАП та не зібрано достатньої кількості доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП до матеріалів справи не додано жодного доказу його вчинення.

Санкція ст.44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція сформульованих у ст.44-3 КУпАП норм є бланкетною, тобто такою, що не

називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для

встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами

про адміністративну відповідальність, тому, у даному випадку, посилання на конкретні

нормативні акти, що визначають правила, які, згідно з протоколом, порушив ОСОБА_1 є обов`язковим, отже у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст. Натомість у протоколі не викладений зміст відповідної статті нормативного акту, не конкретизовано які саме правила та норми були порушені ОСОБА_1 .

Окрім того, у протоколі у відношенні ОСОБА_1 не зазначені свідки правопорушення та не вказано про їх відсутність.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не володіє вільно українською мовою, оскільки постійно проживає та навчався в с. Біла Церква, Рахівського району, Закарпатської області, однак, при складанні протоколу працівниками поліції навіть не запропоновано йому користуватися послугами перекладача.

Також, працівниками поліції не роз`яснено право мати захисника, а при підписанні пояснення, працівники поліції достовірно знаючи що ОСОБА_1 , не вміє читати на українській

мові сказали, що дають йому на підпис попередження, в тім, що він ознайомлений з умовами карантину.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, додавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Разом з тим, суддя зазначає, що протокол не може бути визнаний доказом підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, оскільки він не підтверджуються іншими доказами.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Підсумовуючи викладене, вважаю, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР №349304 від 26.03.2020 не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, в протоколі зазначено, що 26.03.2020, ОСОБА_1 не припинив роботу закладу та здійснював прийом відвідувачів в закладі громадського харчування "Сrabs burger", при цьому не надаючи доказів щодо здійснення прийому відвідувачів.

Оцінивши надані суду докази, вважаю за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст.247 п. 1, ст.284 ч.1 п.3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 251, 256, 280 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.44-3 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір в сумі 420,40 гривень віднести за рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скаргав судову палату до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області протягом 10 діб з моменту її проголошення.

Суддя: Марусяк М.О.