Справа № 214/658/20
3/214/631/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Хомініч С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.01.2020 серії БД № 233350, 21 січня 2020 року о 09 год. 05 хв. в м. Кривий Ріг, Саксаганському районі, по пр-ту 200 річчя Кривого Рогу, буд. 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21051 д.н.з. НОМЕР_1 , на якому були відсутні бризковики передбачені конструкцією транспортного засобу. Правопорушення вчинене повторно, постанова ЕАВ 1424583 від 14.08.2019. Зафіксовано на бодікамеру 00068, реєстратор XIAOMI.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вказаному правопорушенні не визнав та зазначив, що події, описані в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності, належні докази скоєння інкримінованого йому правопорушення відсутні. Просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Так, за диспозицією ч. 4 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою-третьою цієї статті, зокрема керування водієм транспортним засобом, що має інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Згідно підпункту е) п. 31.4.7 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, виражається у формі керування транспортним засобом, що має інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється (формальний склад).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Між тим, крім протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять в собі будь-яких інших об`єктивних доказів того, що останній керував транспортним засобом, на якому були відсутні бризковики, передбачені його конструкцією.

Суд бере до уваги, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно особи є документом, який констатує виявлення адміністративного правопорушення та не може бути єдиним та безперечним доказом вини особи, відносно якої він складений, так само як і рапорт поліцейського, в якому також лише зазначено про факт встановлення порушення ПДР України.

Судом встановлено, що у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного порушення до матеріалів справи окрім самого протоколу та рапорту поліцейського не додано жодних інших доказів, передбачених ст. 251 КУПАП, а саме: протоколу огляду транспортного засобу, пояснення свідків, фото, відео фіксації правопорушення, посилань на нормативні акти, якими передбачено конструкцію складових частин транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 ; документів, якими передбачено наявність відповідної кількості бризковиків та місце їх кріплення; доказів у підтвердження створення небезпеки для пасажирів чи інших учасників дорожнього руху під час керування таким транспортним засобом без бризковика. При цьому не допитано жодного свідка.

Судом витребувано з Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції копію відеофіксації, яка здійснювалась працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 233350 від 21 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Зі змісту наданого Полком патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відеофайлу не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, на якому були відсутні бризковики передбачені його конструкцією.

Суд також звертає увагу на те, що незважаючи на наявність підстав, передбачених ст. 265-2 КУпАП для тимчасового затримання транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , а саме наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, працівники поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , цього не зробили, як і не заборонили експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, хоча, відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, повинні були долучити до протоколу про адміністративне правопорушення, складеному у відповідності до ст. 254 КУпАП, не тільки акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а й інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення, зокрема фото автомобіля з несправностями, які описані у відповідному протоколі.

За встановлених під час судового розгляду обставин, суд позбавлений можливості спростувати доводи ОСОБА_1 , у тому числі щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення фактичним обставинам справи, а тому вважає за необхідне застосувати положення ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення, в тому числі у вчиненні адміністративного правопорушення, не може ґрунтуватися на припущення, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Стаття 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

У рішенні № 23-рп/2010 від 22.12.2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, у тому числі визначену п. 2 ст. 6 презумпцію невинуватості, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа "Надточій проти України" від 15.05.2008). Зокрема позбавлення прав на керування транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення у справі "Маліге проти Франції" від 23.09.1998).

З цього випливає, що обов`язок доводити вину, як складова презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

При цьому, суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Крім того, у даному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 повторно вчинив дане адміністративне правопорушення за ст.121 КУпАП, однак в матеріалах справи відсутня належним чином завірена копія постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ст.121 КУпАП.

Оскільки по даній справі не надано беззаперечних доказів, які б підтверджували повторність вчинення ОСОБА_1 правопорушення, підстав кваліфікувати його дії за ч. 4 ст. 121 КУпАП, немає.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Враховуючи, що обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, та дійсність самого факту вчинення ним такого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ч.1, 4 ст. 121, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Хомініч С.В.