Справа №443/1733/20
Провадження №3/443/1455/20
ПОСТАНОВА

іменем України

03 грудня 2020 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли із Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: Тернопільська область, Бережанський район с.Шибалин,

за частиною 2 статті 123 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_2 16.11.2020 о 16 год 45 хв у м. Ходорів по вул. Шевченка 128 Жидачівського району Львівської області, керуючи транспортним засобом автомобілем «Citroen Berlingo», н.з. НОМЕР_2 , виїхав на залізничний переїзд при увімкненому забороненому червоному сигналі світлофора, чим порушив вимоги пункту 20.5. «в» ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 2 статті 123 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 123 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 2 статті 123 КУпАП адміністративним правопорушенням є вїзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Згідно з положеннями пункту 20.5. «в» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001р. №1306, рух через переїзд забороняється якщо увімкнено заборонний сигнал чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 123 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №053440 від 16.11.2020, відповідно до якого ОСОБА_1 16.11.2020 о 16 год 45 хв у м. Ходорів по вул. Шевченка 128 Жидачівського району Львівської області, будучи учасником дорожнього руху (водієм), порушив правила руху через залізничний переїзд, проїхавши через такий при увімкненому заборонному сигналі (а.с.3);

рапортом від 16.11.2020, яким повідомлено начальника правоохоронного органу про встановлення обставин, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху (а.с.5);

поясненням ОСОБА_1 даним ним у суді добровільно, за власної згоди, які підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та в яких він визнав вину у вчиненні зазначеного правопорушення.

Проаналізувавши вищевказані документи, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт в`їзду ОСОБА_1 на залізничний переїзд у випадку, коли рух через переїзд був заборонений, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 123 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 2 статті 123 КУпАП, яка доведена повністю; обставину, яка пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення щире розкаяння винного, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 2 статті 123 КУпАП у виді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 123 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів