Справа № 933/183/20 р.
Номер провадження № 3/933/87/20 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року Суддя Олександрівського районного суду Донецької області Щербак Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,працюючого робітником сектору благоустрою Мирнодолинського старостинського округу Олександрівської селищної ради Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06 лютого 2020 року, о 09 год .30 хв., керував автомобілем ВАЗ 2109 д.н. НОМЕР_1 по вул.Центральній смт.Олександрівка Олександрівського району Донецької області з ознаками алкогольного сп`яніння: виражене тремтіння рук, запах алкоголю з ротової порожнини . Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні провину не визнав та пояснив,що 06 лютого 2020 року , близько 9-30 години, керував транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н. НОМЕР_1 та був зупинений поліцейським на перехресті доріг на в`їзді до смт.Олександрівка по трасі Новодонецьке-Олександрівка . На вимогу поліцейського надав відповідні документи та паспорт. Поліцейські,побачивши в паспорті місце реєстрації -Мар`ївка, напевно сплутавши з Мар`їнкою, що знаходиться поблизу м.Донецька, з його дозволу, оглянули автомобіль. Не виявивши будь - яких порушень,запропонували пройти до автомобіля поліцейських та почали висказувати підозри щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, на що він заперечив факт вживання алкоголю. Проте поліцейський запевнив, що в будь-якому випадку він складе протокол за ст.130 КУпАП та відвезе до наркодиспансера м.Маріуполя . При цьому запропонував ОСОБА_1 простіший варіант - ОСОБА_1 відмовляється від обстеження,підписує протокол та його відпускають, навіть , не вилучають водійські права. ОСОБА_1 погодився на таку пропозицію та надав пояснення, що випив напередодні ввечері пляшку пива, а на ранок керував автомобілем, бо вважав, що пляшка пива не є підставою для складення протоколу. Потім поліцейським на камеру було зроблено відеозапис, що він нібито відмовляється від продуття алкотестера та від проходження обстеження. ОСОБА_1 зазначає ,що на час складання протоколу він був зляканий, тому відмовився від продуття алкотестера.

Крім того , ОСОБА_1 до суду надано письмові пояснення по справі,в яких він зазначає про незаконність складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення , який не може бути доказом у справі. ОСОБА_1 наполягає на безпідставність зупинки (причини не було повідомлено) його поліцейським, а отже і всі подальші дії поліцейського є незаконними . ОСОБА_1 також зазначив , що поліцейським був порушений порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме: він не діставав алкотестер, не повідомляв про його ідентифікуючі дані та сертифікат відповідності, не розпечатував

мундштук та не вставляв його у пристрій Драгер , не пропонував його продути у присутності свідків . Також йому не виписувалося направлення до медичного закладу , його не було відсторонено від керування транспортним засобом. ОСОБА_1 вважає, що пояснення свідків, зазначених у протоколі також не можуть бути взяті до уваги, бо вони не були присутніми під час обставин викладених у матеріалах справи. Відеозапис, який додано до протоколу ,також не може бути використаний як доказ у справі, бо у протоколі не зазначено засіб ,на який він здійснювався. ОСОБА_1 вказує на те, що в порушення вимог ст.266 КУпАП ,його не було відсторонено від керування транспортним засобом та водійське посвідчення не вилучалося.

Захисник Кириченко О.О. в судовому засіданні підтримав позицію ОСОБА_1 , при цьому зазначив, що вважає протокол про адміністративне правопорушення складений із суттєвими порушеннями чинного законодавства.

Заслухавши пояснення правопорушника,свідків та, аналізуючи матеріали справи, встановлено таке.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП,завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП,орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Ця норма правового акту є імперативною, не допускає жодних виключень.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачений ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008р №1103, якою затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»; спільним Наказом МВС та МОЗ України віл 9 листопада 2015р. № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», самої Інструкцією.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється

на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД 011237 від 06.02.2020 року

зафіксований факт керування ОСОБА_1 06 лютого 2020 року о 09год. 30 хв. по вул.Центральній смт.Олександрівка,біля буд.№41, автомобілем ВАЗ 2109 ,д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук та запах алкоголя з порожнини рота) та відмови від продуття газоаналізатора алкотестера « Drager», а також проходження медичного огляду у медичному закладі охорони здоров`я ля визнання стану алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноруч виклав пояснення ,за якими 5 лютого випив 0,5 пива та 06 лютого керував автомобілем ВАЗ,був зупинений поліцією, дути в алкотестер та їхати до лікарні не буде,зобов`язався не керувати транспортним засобом.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наданих у судовому засіданні , про те, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився продувати алкотестер та їхати до лікарні на обстеження на стан алкогольного сп`яніння. Також свідки зазначили,що у їх присутності поліцейський не діставав алкотестер та відповідні до нього документи , направлення на медичне обстеження вони не бачили.

За клопотанням захисника в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_4 ,який зазначив, що 06.02.2020 року він разом із ОСОБА_1 їхав до смт.Олександрівка, де на перехресті їх було зупинено поліцейськими. Після надання водієм документів, поліцейські оглянути автомобіль та запропонували пройти до автомобіля поліцейських. ОСОБА_1 був відсутній близько 30 хвилин. Після повернення ОСОБА_1 ,сидячі у своєму автомобілі , відмовився продувати алкотестер та проїхати до лікарні. Поліцейськими було складено протокол та свідок разом із ОСОБА_1 поїхали далі, від керування його не відсторонювали.

Суд звертає увагу, що показання свідка ОСОБА_4 не спростовують обставини відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд розцінює як безпідставні твердження правопорушника про те, що поліцейські повинні були продемонстрували наявність Драгеру та документи про його повірку, в той час як водій сам заявив про відмову у проходженні огляду у зв`язку із вживанням алкоголю напередодні, оскільки такі дії поліцейських не передбачені діючим законодавством.

Окрім того,слід зауважити,що ОСОБА_1 не були оскаржені дії поліцейських щодо ніби-то наявної безпідставної зупинки транспортного засобу , а також вчинення тиску під час складання протоколу ані до суду,ані до прокуратури. Отже, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 обрав таку позицію з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Стосовно наданого відеозапису ,слід зазначити таке.

Порядок використання фото та відео техніки встановлюється п. 9 ч.1 ст.31 та ст.40 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до п. 2 частини 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Проте, в протоколі поліцейським не зазначено засіб, за допомогою якого здійснювалася відеофіксація вчиненого правопорушення , а відтак такий відеозапис не може бути належним та допустимим доказом провини особи,яка притягається до адміністративної відповідальності. Така правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 524/1284/17.

Оскільки на підставі досліджених доказів судом встановлено, що поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 продути алкотестер та пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, але він відмовився в присутності двох свідків, суд приходить до висновку про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року , суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки вона підтверджена сукупністю доказів поясненнями свідків, письмовими доказами, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За довідкою Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП України в Донецькій області згідно бази даних «НАІС» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РЕВ м.Павлограда 12.05.2006р. видане посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Враховуючи викладене вважаю за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420,4грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130,245,252,266,280,283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень (на рахунок № UA0005001, отримувач коштів - Донецьке УК/Дон.обл./21081300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. на рахунок № UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , код класифікації доходів бюджету 22030106, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В. Щербак