Провадження № 33/824/4457 /2020 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Борисова А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 13 серпня 2020 року о 17 годині 45 хвилин в м. Києві на перехресті бул. Чоколівського з вул. Ушинського, керував транспортним засобом «MG Cross» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указав на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що розгляд справи відбувся у його відсутність, що свідчить про необхідність перегляду судового рішення.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху стверджується зібраними у справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №528267, в якому викладені час, місце, обставини вчинення правопорушення та пояснення ОСОБА_1 про те, що він відмовився їхати до лікаря нарколога, оскільки спізнювався на зустріч з родичами, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , де вони вказують про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, відповідно до якого ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку з тим, що поспішав до родичів. З вказаного відеозапису також вбачається, що будь - яких зауважень з приводу обставин, за яких було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 не висловлював. На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП із накладенням на нього стягнення, передбаченого санкцією вказаної частини статті.

Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, оскільки водій повинен на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння внаслідок виявлення таких ознак як тремтіння рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя.

Відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому суд зважає на те, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП та у відповідності до положень ст. ст. 23, 33 КУпАП. Крім того, штраф у розмірі 10200 грн. було сплачено ОСОБА_1 15.10.2020р., що стверджується відповідною квитанцією, яка міститься в матеріалах справи.

Та обставина, що ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду справи у суді першої інстанції, не може бути підставою для скасування прийнятої щодо нього постанови, оскільки ОСОБА_1 приймав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, мав можливість надати усі докази на свій захист, які вважав за необхідне. Надані ним докази та наведені аргументи не вказують на помилковість висновків судді місцевого суду та незаконність ухваленого рішення.

Наведене у свої сукупності вказує на те, що справа про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП була розглянута повно, всебічно та об`єктивно. Постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для скасування чи зміни цієї постанови суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька