Справа №461/8249/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2020 року м. Львів.
Суддя Галицького районного суду м. Львова Юрків О.Р.,
за участі представника митниці Дунаса М.О., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвоката Івасюти Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення,-
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм у ФОП ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 12.07.2019 року, орган, що видав 4652,
за ч.1 ст. 483 МК України,-
В ході проведення письмового декларування ОСОБА_1 заявив про наявність в нього тільки особистих речей.
Під час проведення візуального огляду даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів, які переміщуються з приховуванням від митного контролю.
Автомобіль було скеровано до боксу поглибленого догляду товарів та транспортних засобів, де під час проведення митного огляду автомобіля, окрім особистих речей водія було виявлено прихований від митного контролю товар, а саме: - Мобільні телефони торгової марки « Redmi Note 8 Space Black 4 GB RAM 64GB ROM» у кількості 39 шт. - Мобільні телефони торгової марки « Redmi Note 8 Neptune Blue 4 GB RAM 64GB ROM» у кількості 40 шт. - Мобільні телефони торгової марки « Redmi Note 8T Starscape Blue 3GB RAM 32GB ROM» у кількості 20 шт. - Мобільні телефони торгової марки « Xiaomi Redmi 8A Midnight black 2GB/32GB» у кількості 20 шт. - Мобільні телефони торгової марки « Xiaomi Redmi 8 Sapphire Blue 4GB/64GB» у кількості 60 шт.- Мобільні телефони торгової марки « Xiaomi Redmi 8 Onyx Black 4GB/64GB» у кількості 40 шт.- Мобільні телефони торгової марки « Xiaomi Mi 9 Lite Pearl White 6 GB RAM 128GB ROM» у кількості 20 шт. Загальна кількість виявлених мобільних телефонів становить 239 шт.
Вказані мобільні телефони були приховані від митного контролю у спеціально виготовлених сховищах (тайниках), які являють собою виготовлені кустарним способом з фанери додаткові порожнини розміром 172 см х 74 см х 12 см над заднім пасажирським сидінням автомобіля, що імітує спальний відсік, та розміром 172 см х 72 см х 12 см під заднім пасажирським сидінням автомобіля, що імітує багажне відділення. Доступ став можливим в результаті демонтажу декоративної обшивки та фанерної плити над заднім пасажирським сидінням та шляхом демонтажу заднього пасажирського сидіння та фанерної плити під ним даного автомобіля із застосуванням технічних засобів контролю (ліхтарик, комплект викруток).
Про наявність прихованого товару ОСОБА_1 у митній декларації не вказав, при усному опитуванні не заявив.
Відповідно до статті 4 Митного Кодексу України „перевізник особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між органами доходів і зборів на території України або є відповідальною за такі перевезення.
Документів, що підтверджують вартість товару ОСОБА_1 , до митного оформлення не надав.
Після завершення митного контролю ОСОБА_1 у відповідності до п. 11, ч. 1 статті 370 Митного Кодексу України на митну територію України пропущено два мобільні телефони.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовленого сховища (тайника).
Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину заперечив, пояснив суду, що він не власник автомобіля на якому здійснювалося перевезення товару, а водій. Власником автомобіля є ОСОБА_2 , однак орендує даний автомобіль ОСОБА_4 . В декларації ОСОБА_1 зазначив тільки особисті речі. Зазначив, що йому заплатили за перевезення товарів, про те, що перевести потрібно мобільні телефони йому не було відомо. Власником телефонів є ОСОБА_4 . Автомобіль на якому здійснювалось перевезення товарів затримано, оскільки в ньому виявлено сховища. Просить закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвокат Івасюта Л.В. в судовому засіданні вину ОСОБА_1 заперечила, просить провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 483 Митного кодексу України. Свої вимоги мотивує тим, що орендар ОСОБА_4 , завантажив у автомобіль мобільні телефони, він мав намір супроводжувати свій товар та відповідно до вимог чинного законодавства розмитнивши його ввезти на Україну, ОСОБА_1 не знав та не міг знати в силу збігу обставин, які не залежали від нього. Відповідно перетинаючи митний пост на кордоні Польща-Україна ОСОБА_1 усвідомлював, що він ввозить в України побутову техніку, а саме холодильники, витяжки, телевізори, які він закупив в Польщі, відтак він не мав умислу на скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483МК України. ОСОБА_1 не є власником автомобіля та не знав про конструктивні зміни автомобіля. Прямого умислу на ввезення мобільних телефонів у ОСОБА_1 не було, а це означає що усвідомлення протиправного характеру своєї діяльності, передбачення шкідливих наслідків бажання їх у ОСОБА_1 також не було. Зазначила, що ОСОБА_1 не вчиняв дій спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товару, його кількості та вартості. Тому просить клопотання задовольнити.
Представник Галицької митниці Держмитслужби Дунас М.О. зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 483 МК України, та просив визнати його винним і визначити міру стягнення передбачену законодавством.
Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, його захисника та думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України визначено, що державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.
Згідно з ст. 486 Митного кодексу України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким порушенням.
Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 1 ст. 483 МК України.
Відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
- даними міжнародної товарно-транспортної накладної CMR б/н від 24.06.2020 року;
- рахунком-фактурою (Faktura) VAT 26/RTV/04/2020 29.04.2020 р.;
- актом проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 30.04.2020 року;
- даними декларації, яку подав ОСОБА_1 30.04.2020 року;
Відповідно до положень ст. 4 Митного кодексу України, митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (п.23).
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм Митного кодексу України, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24)
Митні правила - встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом та іншими законами України (п.28).
Товари - це будь-які рухомі речі, у т.ч. ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.
Відповідно до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відтак, винність ОСОБА_1 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновок про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств (ст. 459 Митного кодексу України).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав суду, що мобільні телефони, які перевозив ОСОБА_1 придбав він. До автомобіля, яким керував затриманий, ОСОБА_4 має доступ, оскільки між ним та ОСОБА_2 укладено договір оренди. Документи про придбання мобільних телефонів також перебувають у ОСОБА_4 . Хто виготовив сховища він не знає, зміни в автомобілі вже були проведені. Мобільні телефони в машину завантажив він, ОСОБА_1 про те, що саме він завантажив в машину не сказав.
Суд вважає, що саме ОСОБА_1 є суб`єктом даного адміністративного правопорушення, оскільки він є декларантом товару, знав, що ОСОБА_4 напередодні завантажував в автомобіль товари, які він зобов`язаний перевірити. Також, отримавши свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, він несе відповідальність за стан останнього та відповідність технічним вимогам.
Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки норма вказаної статті передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, але і за подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.
Враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.483 МК України та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товарів, що були предметом порушення митних правил, конфіскації даного товару та конфіскації транспортного засобу, що був предметом порушення митних правил.
Керуючись ст.ст.483, 519, 526 МК України, ст.ст.40-1, 283 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд , -
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накласти стягнення 930 686, 57 грн. штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420, 40 грн. судового збору.
Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.Р. Юрків.