Справа № 305/1539/20
Номер провадження № 3/305/584/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2020. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Марусяк М.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 30 вересня 2020 року, об 11:30 год., в м. Волноваха, по вул. Ювілейній, 2, Донецької області, керував транспортним засобом "ВАЗ 2106", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме тремтіння рук, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп?яніння в установленому законом порядку на місті зупинки транспортного засобу за допомогою алкотесту "Драгер" або в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання, ОСОБА_1 , не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки у судове засідання ОСОБА_1 не повідомив.

Неявка ОСОБА_1 у судове засідання не перешкоджає розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно нього з огляду на наступне.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При цьому, ч.1 ст.277 КУпАП регламентовано, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Окрім наведеного, у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Дотримання процесуальних строків є складовою принципу юридичної визначеності, який є одним з фундаментальних аспектів верховенства права, на чому неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Судом вживалися заходи для належного повідомлення ОСОБА_1 , який, до суду не з`явився, неповідомивши про причини неявки.

Так, протоколом серії ДПР18 № 235459 від 30.09.2020, стверджено, щоОСОБА_1 , 30 вересня 2020 року, об 11:30 год., в м. Волноваха, по вул. Ювілейній, 2, Донецької області, керував транспортним засобом "ВАЗ 2106", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме тремтіння рук, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп?яніння в установленому законом порядку на місті зупинки транспортного засобу за допомогою алкотесту "Драгер" або в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, правопорушення стверджено наступними доказами: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.09.2020, довідкою т.в.о. начальника СРПП № 1 Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції А. Масляка № 11591 від 02.10.2020, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння від 30.09.2020 та письмовим поясненням ОСОБА_1 , який у протоколі про адміністративне пояснення зазначив, що керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. права забув вдома, в Драгер дути не буде, в лікарню непоїде.

Відповідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII).

Вказаним Законом № 2617-VIII ст. 130 КУпАП викладено в новій редакції, зокрема зазначено, що (ч.1 ст.130 КУпАП): "Керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, з позбавленням права керування всіма видами плавучих засобів на строк від одного до трьох років.

При цьому, у відповідності до п. 171) ст. 1 Закону № 2617-VIII Кримінальний кодекс України доповнено статтею 286-1 такого змісту: " 1. Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування- караються штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. 2. Ті самі дії, вчинені повторно, - караються штрафом у розмірі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від двох до трьох років".

З наведеного випливає, що у відповідності до вимог Закону № 2617-VIII, починаючи із 01.07.2020, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, в силу ст 12 КК України є кримінальним проступком.

При цьому ст.8 КУпАП регламентовано, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Оскільки, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , 30.09.2020 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, тобто під час дії редакції статті, яка передбачала адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння тому, суд, з урахуванням вимог ст.8 КУпАП, розглядає справу про адміністративне правопорушення у редакції статті 130 КУпАП, чинній станом на 30.09.2020.

За таких обставин, дослідивши в повному обсязі докази, у їх сукупності, вважаю, що в діях громадянина ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено, оскільки ОСОБА_1 не з`явився до суду.

З урахуванням наведеного, вважаю, що у відношенні ОСОБА_1 , слід обрати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Таке покарання, в даному випадку, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів, а також забезпечить запобігання вчиненню нових правопорушень ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.40-1 КУпАП особа, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачує судовий збір у розмірі, визначеному п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно ч.4 ст.15 ЗУ "Про виконавче провадження" за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, та за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення. За рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

У зв`язку з наведеним, з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України слід стягнути судовий збір в сумі 420 гривень 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 277, 283, 284, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу, в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 в дохід Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок, за кодом класифікації доходів бюджету 22030106 "Судовий збір": отримувач коштів ГУК у м.Києві/ м.Київ/22030106; код за ЄРДПОУ 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету:22030106.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч.1 ст.307, ст.308 КУпАП штраф має бути сплачений ним не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати, штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга безпосередньо в судову палату з кримінальних справ Закарпатського апеляційного суду або через Рахівський районний суд Закарпатської області, протягом 10 діб з моменту її проголошення.

Суддя Рахівського районного суду: М.О. Марусяк