Провадження № 33/801/863/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Якименко М. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., з участю з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень та стягнуто судовий збір в розмірі 420,40 гривень на користь держави.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. Вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

В якості основного доводу послався на ту обставину, що суд першої інстанції в порушення ст.36 КУп АП не застосував до нього стягнення за більш суворе правопорушення з числа вчинених, зокрема, яке передбачено ст.130 КУпАП, адже в провадженні суду перебувала адміністративна справа відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того вказує на те, що суд в постанові не зазначив, біля якого будинку сталася ДТП.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на викладені у ній доводи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який не заперечував вину у скоєнні ДТП, суддя вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін з огляду на таке.

Згідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно п.10.9 Правил дорожнього руху передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

П.13.1 Правил дорожнього руху зазначено, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 355164 від 08.08.2020 слідує, що 08.08.2020 о 19:50 год. в м. Вінниця по вул. Стрілецька,1 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «KIA Sorento", д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокового інтервалу, скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «HUNDAI Accent», д.н.з. НОМЕР_2 , від чого автомобілі отримали технічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 10.9, 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є правильними і підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1); схемою місця ДТП (а.с. 3); поясненнями свідка ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_3 , які надали пояснення в судовому засіданні та підтвердили факт вчинення скаржником ДТП (а.с. 4-5).

Відповідно до схеми місця дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що саме ОСОБА_1 не дотримався правил дорожнього руху. Оскільки своїми односторонніми діями міг попередити дану дорожньо-транспортну пригоду.

Дії ОСОБА_1 знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією даної пригоди та наслідками у виді механічних пошкоджень, та в його діях вбачаються ознаки порушення вимог п.п. 10.9, 13.1 ПДР, що свідчить про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, скаржник не дотримався елементарних правил безпеки дорожнього руху і призвів наїзд на припаркований автомобіль, тобто дії ОСОБА_1 безпосередньо знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією даної пригоди та наслідками у виді технічних пошкоджень з матеріальними збитками.

Суддя апеляційного суду звертає увагу, що правопорушник не заперечив сам факт вчинення ним ДТП.

Вказане узгоджується з вище переліченими доказами, жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, в сукупності підтверджують вину скаржника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Будь-яких порушень законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, апеляційна скарга не містить і суддею апеляційного суду не встановлено.

Також матеріали справи не містять доказів на спростування вини ОСОБА_1 в порушенні ним п.п. 10.9, 13.1 ПДР України, які регламентують, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху та залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Скаржником не наведено обґрунтованих доводів, з посиланням на будь-які належні та допустимі докази, які б доводили факт його невинуватості і вказували б не невідповідність висновків суду обставинам справи.

Суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, і дійшов правильного висновку про доведеність його вини у порушенні Правил дорожнього руху, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. З цим погоджується і апеляційна інстанція.

Суддя вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не задовольнив клопотання про повернення справи органу, який їх направив до суду, оскільки є розбіжності на якій вулиці було вчинено правопорушення за ст. 124 КУпАП. Так як відносно ОСОБА_1 в той же день було ще складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи скаржник скоїв ДТП 08.08.2020 о 19:50 год. по вул. Стрілецька №1 в м. Вінниця, за що працівниками поліції було складено протокол за ст. 124 КУпАП, після чого 08.08.2020 о 21:29 год. ОСОБА_1 було зупинено по вул. Київській,3 в м. Вінниця з ознаками алкогольного сп`яніння та складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП( рапорт).

Тобто відомості, які зазначені в адміністративному протоколі в даній справі відповідають фактичним її обставинам. Відтак вказані доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу та не спростовують правильних висновків суду.

Доводи скаржника, що суд в постанові зазначив адресу за якою вчинено ДТП без зазначення будинку, суддя вважає необґрунтованими, оскільки такі відомстві постанова суду містить, зокрема її описова частина.

При цьому доводи ОСОБА_1 , що в матеріалах справи містяться пояснення свідків, які в супереч ст. 256 КУпАП не зазначені в протоколі, не заслуговують на увагу, а є формальними, адже не впливають на висновки суду і законність ухваленого судом рішення, зважаючи крім іншого на те, що ОСОБА_1 свою вину визнав, як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції.

Не можна також погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що суд порушив ст. 36 КУпАП, оскільки знаючи, що в провадження перебуває інша справа відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і при цьому суд не об`єднав дані справи в одне провадження.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки правопорушення були вчинені особою у різний час, про що працівниками поліції було складено два окремих адміністративних проколи, а в впровадженні судді перебувавала справа за ознаками ст.124 КУпАП, тому приписи ч.2 ст.36 КУпАП в даному випадку застосовуванню не підлягають.

Суд правомірно застосував стягнення в межах санкцій, визначених ст.124 КУпАП.

Обов`язок суду щодо об`єднання в одне провадження двох різних адміністративних справ норми КУпАП не містять.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Нормами ст.33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Розглядаючи адміністративну справу та ухвалюючи постанову, суд першої інстанції врахував всі зазначені ст.33 КУпАП обставини та правильно вказав про відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин, при цьому відповідно до ст.23 КУпАП обрав стягнення, яке є справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи для запобігання новим проступкам.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався вище зазначених вимог закону та обрав стягнення, яке є справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи для запобігання новим проступкам, та дійшов обґрунтованих висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, доводи у апеляційній скарзі, що судом неповно встановлено та досліджено всі обставини справи, є безпідставними.

З урахуванням наведеного, посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі за відсутності в діях заявника складу правопорушення суд вважає безпідставними та не знаходить підстав для їх задоволення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм процесуального права, яке могло призвести до неправильного вирішення справи. Докази, які б спростовували вину скаржника не надано.

ОСОБА_1 не було доведено ті обставини, на які він посилався в апеляційній скарзі.

Суддя вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст.279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, з огляду на що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Якименко