3/134/655/2020 Справа №: 134/1299/20
П О С Т А Н О В А

11 листопада 2020 року Суддя Лабай О. В.

Крижопільського районного суду Вінницької області

розглянувши матеріали, які надійшли від Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм на ПМК «Шахбуд», не одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, громадянина України, ІПН- НОМЕР_1 .

Раніше не притягувався до адміністративної відповідальності.

За ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 462578 від 16.08.2020 о 21 год. 15 хв. в смт Крижопіль по вул. Соборній водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2102 д/н НОМЕР_2 в якого в темну пору доби неосвітлювалась ліва фара в режимі ближнього світла, під час зупинки було встановлено, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився через алкотестер «Драгер» за згодою водія в присутності двох свідків, чим порушив п.п. 2.9 ПДР за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 16.08.2020 був зупинений в смт Крижопіль біля магазину «Марина» працівниками поліції. Причину зупинки пояснили, що не горіла ліва фара та задній габарит. При спілкуванні поліцейським сказав, що він перебуває в стані сп`яніння, на що він пояснив, що не вживав алкогольних напоїв, однак йому запропонував пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Пропонували продути прилад два рази, перекладали батерейки в приладі бо він був не справний. Результат показав 0,93% із чим він не погодився та запропонував особисто поліцейським щоб поїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння, однак дане прохання вони проігнорували та сказали, що не потрібно вже їхати. В протоколі та інших матеріалах справи він не розписувався. Просив закрити справу за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання з`явився свідок ОСОБА_2 та надав покази, що був зупинений в якості свідка коли гр.. ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Давали продувати 2 рази. Водій не погодився з результатом алкотестера «Драгер» та сам пропонував поїхати до медичного закладу, однак працівники поліції не виконали його прохання. В судове засідання викликався свідок ОСОБА_3 , який зазначенний в протоколі, однак до суду не з`явився, повідомленний належним чином в установленому законі порядку, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення судової повістки.

Захисник - адвокат Лукавський І.А, також просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки вважає, що матеріалами справи не доведено, що працівники поліції пропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, акт огляду на місці зупинки складався, однак не був наданий для підпису ОСОБА_4 , також є направлення до медичного закладу для проходження огляду, однак поліцейський не пропонував правопорушнику пройти такий огляд, тому дане направлення не можна брати до уваги як доказ.

Отже суд вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами в матеріалах справи.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не знайшла підтвердження під час розгляду адміністративного протоколу.

За положеннями статті ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Зважаючи на викладену норму закону, інспектор, який складає адміністративний протокол має в повній мірі довести обставини, викладені в ньому, та вину порушника у інкримінуємому йому правопорушенні.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є одним із заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини „поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного „розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого „розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Слід зауважити, що в деяких справах проти України Європейський Суд розглядав питання про віднесення правопорушень передбачених КУпАП до „кримінального аспекту в розумінні Конвенції, що з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним (див. пункт 33 рішення у справі „Гурепка проти України (№ 2)) та такі адміністративні провадження слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції. Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Порядок проходження такого огляду встановлено ст. 266 КУпАП та Інструкцією, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Згідно з п.2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Як визначено П.3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п.1 ст.8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР №2614-VІІІ від 25.04.74 «Каждое транспортное средство или состав транспортних средств, которые находятся в движении, должны иметь водителя».

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 20.02.2019 у справі 404/4467/16-а зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

В судовому засіданні в ході безпосереднього огляду відеоматеріалів, наданих Крижопільским ВП Бершадським ВП ГУНП У Вінницькій області встановлено, що в присутності двох свідків водій транспортного засобу ВАЗ 2102 ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», з результатом тесту 0.93%. Працівником поліції зазначено про те, що відносно водія будуть складатися адміністративні матеріали за ч. 1 ст.130 КУпАП. Пройти такий огляд в умовах найближчого закладу охорони здоров`я працівником поліції водієві в присутності свідків не пропонувався.

Оскільки з наданих та безпосередньо досліджених в судовому засіданні матеріалів вбачається, що поліцейськими, після незгоди водія з результатами проведеного огляду на місці за допомогою приладу «Драгер», не пропонувалося проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в умовах медичного закладу, що свідчить про недотримання працівниками поліції процедури проведення такого огляду та є порушенням вимог законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, згідно ст. 7 цього Кодексу не може бути визнаний допустимим доказом у даній справі. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не доведена матеріалами справи. Належні та допустимі докази вчинення правопорушення суду не надано. Згідно з положеннями статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За наведених вище обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, отже усі сумніви і припущення стосовно наявності в його діях складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на його користь. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дана справа підлягає закриттю у зв`язку із недоведеністю вини особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, за відсутності складу адміністративного правопорушення, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити.

Керуючись ст.ст. 38, 130 ч. 1, 247 п. 1. ч.1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Після набрання постанови законом сили, повернути ОСОБА_1 посвідчення водія серія НОМЕР_3 від 24.12.2011.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду в 10-ти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: