Справа №461/8118/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року суддя Галицького районного суду м.Львова Романюк В.Ф., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.7 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 16.09.2020 року, близько 15 год. 15 хв., на пл.Григоренка, 3 у м.Львові, керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz GLE днз НОМЕР_1 без переднього державного номерного знаку. Правопорушення вчинено повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч.7 ст.121 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та підтвердив обставини викладенні в протоколі про адміністративне правопорушення від 16 вересня 2020 року.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 7 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною шостою цієї статті.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до п.2.9 «в» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 , який порушив вимоги пункту 2.9 «в» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 121 КУпАП, доведена матеріалами справи.

Зокрема, факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №080028 від 16.09.2020 року;

- довідкою від 24.09.2020 року, згідно якої гр. ОСОБА_1 24.07.2020 року притягався до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

Обставини, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №№080028 від 16.09.2020 року знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Таким чином, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, суд вважає доведеним факт повторного вчинення ОСОБА_1 протягом року порушення, передбаченого частиною 6 ст. 121 КУпАП, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 7 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд приходить до висновку, що останнього слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти стягнення у виді штрафу відповідно до вимог ч.7 ст.121 КУпАП.

Крім того, ст.40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 248, 249, 251, 283-285 КУпАП,суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 121 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесяти п`яти) грн в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 420,40 грн. судового збору.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя В.Ф.Романюк