Справа 573/1719/20
Номер провадження 3/573/803/20
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О. В.,

прокурора: Свинаренка В.Ю.,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працює охоронцем контролером СТОВ «Дружба Нова», депутата Миколаївської селищної ради, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Білопільським РВ УМВС України в Сумській області 03 липня 1998 року, РНОКПП: НОМЕР_2

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2020 року до Білопільського районного суду Сумської області з Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшли адміністративні матеріали з протоколами про адміністративне правопорушення від 21 вересня 2020 року № 305/2020 та від 17 вересня 2020 року №304/2020, складені відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Зі змісту протоколу №305/2020 від 21 вересня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, чим порушив ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», відповідальність за що встановлена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, зі змісту протоколу №304/2020 від 17 вересня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, чим порушив ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», відповідальність за що встановлена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Постановою судді від 30 жовтня 2020 року адміністративні матеріали: №573/1719/20 (провадження №3/573/803/20) та №573/1720/20 (провадження №3/573/804/20) відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП об`єднані в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП визнав та підтвердив викладені у протоколах обставини вчинення правопорушень.

Прокурор Свинаренко В.Ю. обставини, викладені у протоколах про вчинення адміністративних правопорушень, підтримав, зазначив про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Вважає за необхідне притягнути останнього до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення у виді штрафу.

Заслухавши думку прокурора про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та ч. 1 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», повноваження депутата місцевої ради починається з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчується в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

Відповідно до примітки ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Виходячи з викладеного, ОСОБА_1 є суб`єктом декларування, відповідальний за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією і зобов`язаний подати відповідні декларації.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами.

Зокрема, із матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення 1 сесії 7 скликання Миколаївської селищної ради від 28 грудня 2016 року «Про інформацію селищної виборчої комісії про результати виборів депутатів селищної ради» обрано депутатів Миколаївської селищної ради, в списку яких депутатом округу №17 є ОСОБА_1 (а. с.10-12).

Таким чином, депутат Миколаївської селищної ради ОСОБА_1 , є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією згідно із п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно публічної частини інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», депутат міської ради ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік 18 вересня 2020 року о 09 год. 03 хв. (а. с. 18).

Крім того, 17 березня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)», яким внесено зміни до Закону України «Про запобігання корупції». Зокрема, зазначеним законом у 2020 році продовжено до 01 червня термін подання щорічних декларацій та декларацій після звільнення.

Будучи депутатом селищної ради, ОСОБА_1 повинен був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік до 01 червня 2020 року.

Згідно публічної частини інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», депутат міської ради ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік 14 вересня 2020 року о 17 год. 01 хв. (а. с. 18).

Депутатам Миколаївської селищної ради нагадано про своєчасність подання електронних декларацій та про відповідальність за порушення строків подання декларацій (а. с. 12-14).

Таким чином, депутат Миколаївської селищної ради ОСОБА_1 маючи рівні можливості з іншими декларантами (які за таких же умов подали декларацію своєчасно) не був позбавлений можливості заповнити та подати декларації.

Пропуск строку на подачу декларації ОСОБА_1 , не є поважною причиною так, як мав реальну можливість подати декларації на рівні з іншими декларантами. Проте, декларації подані з пропуском строку, що перевищує терміни, визначені у ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» і не спростовує наявність в діях ОСОБА_1 ознак зазначеного адміністративного правопорушення.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, та є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідальність за ч. 1 ст. 1726 КУпАП настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно із п. 1 примітки до ст. 172-6 КУпАП та п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 займає посаду, яка відноситься до діяльності, пов`язаної з виконання функцій держави або місцевого самоврядування та є суб`єктом відповідальності за адміністративне порушення передбачене ст. 172-6 КУпАП.

У відповідності до приписів ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування в тому числі й особи, зазначені у п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язані подавати декларацію відповідного до цього Закону.

На виконання ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

17 березня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)», яким внесено зміни до Закону України «Про запобігання корупції». Зокрема, зазначеним законом у 2020 році продовжено до 01 червня термін подання щорічних декларацій та декларацій після звільнення.

Виходячи зі змісту ст. 57 Конституції України, в державі діє презумпція знання закону всіма громадянами, якщо закон був доведений до їх відома шляхом його офіційного оприлюднення.

Закон України «Про запобігання корупції» та зміни до деяких законодавчих актів опубліковувались в офіційних виданнях та ОСОБА_1 не заперечує факту необхідності подачі ним декларації у визначені законом строки.

На підставі ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються, у тому числі, до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи зазначені вище докази, суд приходить до висновку, що вони є належними і допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки містять фактичні дані, на основі яких встановлено наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Таким чином, у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав без поважних причин декларацію, як особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

При накладенні стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує обставини вчиненого адміністративного правопорушення, його наслідки, особу правопорушника, пом`якшуючі відповідальність обставини - щире розкаяння у вчиненому, відсутність умислу в діях ОСОБА_1 та відсутність обтяжуючих обставин, а тому суд вважає доцільним застосувати адміністративне стягнення відносно останнього у виді штрафу у мінімальному розмірі.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1, 172-6 ч. 1, 283, 294 КУпАП,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, і застосувати до нього на підставі ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його постановлення.

Суддя: