Справа № 529/142/20
ПОСТАНОВА

іменем України

17 березня 2020 рокусмт Диканька

Суддя Диканського районного суду Полтавської області Гвоздик А. Є., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Диканського ВП ГУНП в Полтавській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 09 лютого 2020 року, близько 00 год. 45 хв., керував автомобілем марки Skoda Octavia 1.8, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який належить йому в смт. Диканька Полтавської області, по вул. Достоєвського, при буксируванні на гнучкому зчепленні в буксированому транспортному засобі з явними ознаками алкогольного сп`яніння, які проявились у різкому запасі алкоголю з ротової порожнини, нерозбірливої мови та нестійкої ходи. При цьому, ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження відносно нього встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що він під час буксирування не знаходився за кермом свого автомобіля, а вирішував тільки питання щодо його доставлення до певного місця.

Відповідно до ст. ст. 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

КУпАП визначає форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення і рішення (постанови), що приймається в конкретній справі.

У них, зокрема, мають бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи вина особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення. При цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які, згідно до чинного законодавства, представляють собою будь-які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для вирішення справи по суті.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , встановлено, що під час їх перебування поблизу автомобіля на якому буксирували на гнучкому зчеплені особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який, у присутності цих осіб та працівників поліції відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та продування алкотестера Драгер 6810.

Також, даний факт підтверджується відеозаписом з бодікамери працівників поліції. А саме, під час перегляду відеозапису в судовому засіданні видно, як під час прибуття патрульних до місця, де стояли два автомобіля автомобіль марки Skoda який був буксирований автомобілем марки Фольцваген. Також, видно як ОСОБА_1 відмовився від проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера на місці.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідчення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за даною статтею настає:

за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,

за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09. 11. 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З аналізу діючого законодавства суд приходить до висновку, що поліцейський повинен запропонувати пройти огляд на стан сп`яніння лише і саме тій особі, яка керує транспортним засобом.

З наведеного також вбачається, що відповідальність за відмову від проходження в установленому порядку огляду на стан сп`яніння несе саме особа, яка керує транспортним засобом.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що останні засвідчили лише факт того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, вказані пояснення свідків не містять даних про те, що ОСОБА_1 саме в той момент знаходився за кермом буксированого транспортного засобу.

Поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що він не керував під час буксирування транспортного засобу, - спростовано також не було.

При цьому суддя зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути сам по собі доказом винуватості особи у скоєному правопорушенні, а може лише оцінюватись разом з іншими обставинами справи в їх сукупності.

Свою відмову від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 мотивував тим, що він не керував під час буксирування своїм автомобілем, тобто не є особою, яка керує транспортним засобом та яка підлягає огляду на стан сп`яніння.

Ці факти було чути під час перегляду відеозапису з бодікамери патрульного поліцейського, де ОСОБА_1 вказував, що він не був за кермом свого автомобіля під час його буксирування.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_1 саме знаходився за кермом буксированого транспортного засобу марки Skoda Octavia 1.8 та в наслідок чого, повинен був на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 не вбачається порушення п. 2.5 ПДР України, зазначеного в протоколі, а тому і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння), в діях останнього відсутній.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 130 ч. 1, 245, 247, 251, 252, 254, 266, 268, 280 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити у зв`язку за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена лише особою, яка притягується до адміністративної відповідальності до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд.

Суддя Диканського районного суду А. Є. Гвоздик