ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/427/20 Справа № 195/279/20 Суддя у 1-й інстанції - Омеко М. В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та її захисника Івахненка О.О., розглянувши в порядку дистанційного судового провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 25.02.2020 року об 11.00 годині в с-щі Томаківка по вул.Шосейна, 6А, ОСОБА_1 здійснила продаж пива марки "Старопрамен 0.5" та сигарет "Комплімент" при цьому не мала ліцензії на продаж алкоголю та тютюну, чим порушила ст. 15 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 25 500 грн. з конфіскацією вилученої продукції, а також стягнуто з неї судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 грн.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в який просить постанову змінити в частині накладеного стягнення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян без конфіскації вилученої продукції.

Вказує на те, що судом було порушено її право на захист, оскільки справу розглянуто без її участі, при цьому про розгляд справи в суді її ніхто не повідомляв та до суду не викликав.

Зазначає, що суд першої інстанції формально підійшов до встановлення обставин справи, без дослідження фактичних даних адміністративного правопорушення, що є наслідком необгрунтованого та надто суворого застосування міри відповідальності, як виду адміністративного стягнення.

Стверджує, що вона дійсно займається підприємницькою діяльністю та мала ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними виробами і тютюновими виробами. Термін дії ліцензій з 21.01.2019 року по 29.01.2020 року, однак, по причині своєї недбалості, вона вважала, що термін дії зазначених ліцензій до 01.03.2020 року, тому вину в інкримінованому їй правопорушенні вона визнає повністю та розкаюється.

Вказує на те, що вона проживає однією сім`єю разом з чоловіком, який працює за наймом на тимчасових заробітках, сином, який навчається на оплатній формі навчання в університеті, та матір`ю, яка є особою похилого віку, отримує мінімальну пенсію та потребує догляду. Також її дочка знаходиться в декретній відпустці по догляду за малолітніми дітьми 8 та 4 років, її чоловік не має постійного доходу.

Таким чином, дохід від її підприємницької діяльності є основним джерелом існування її родини.

Зазначає, що вона ніколи не притягалася до адміністративної чи іншої відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, що обтяжують її відповідальність за адміністративне правопорушення - відсутні.

Також посилається на те, що для підприємницької діяльності вона взяла кредит в банку, а тому на сьогоднішній день її заборгованість перед банком становить 39 972 грн, тобто на вказану суму закуплено в тому числі й конфісковані в неї тютюнові та алкогольні вироби.

Тому застосований до неї штраф з конфіскацією товару ставить її та членів її сім`ї у скрутне становище.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та її захисник Івахненко О.О.підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Твердження ОСОБА_1 щодо неповідомлення її про явку в судове засідання та порушення її прав судом, який розглянув справу в її відсутність, не заслуговують на увагу у зв`язку з тим, що вона була належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, який нею особисто підписаний (а. с. 20), будь-яких заяв про поважні причини неявки до суду не надавала, тому суд не позбавлений був можливості проводити розгляд справи в її відсутність, у зв`язку з чим доводи щодо порушення її прав є безпідставними.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, об`єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Так, в письмових поясненнях, наданих до протоколу про адміністративне правопорушення, а також в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечувала, що вона пропустила строк дії ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими та алкогольними виробами, помилково вважаючи, що їх термін діє до 01 березня 2020 року, у зв`язку з чим, вину визнала повністю та щиро розкаялась.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки порушила вимоги статті 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Разом з тим, притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладаючи на неї адміністративне стягнення, суд усупереч вимогам статей 33, 34 КУпАП недостатньо врахував особу порушника, характер її дій, обставини, за яких було вчинено вказане правопорушення, оскільки у постанові взагалі не обґрунтовано призначення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500 гривень та конфіскацію вилучених речей.

Згідно із ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААБ за № 683326 від 02 вересня 1999 року (а. с. 15), раніше до адміністративної та іншої відповідальності не притягувалась (а. с. 17), за місцем проживання характеризується позитивно (а. с. 33, 34, 36), проживає із матір`ю, чоловіком та сином, який навчається у вищому закладі на платній формі навчання, що є підставою для накладення стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі.

Санкція частини 1 статті 164 КУпАП передбачає накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Отже, вказана санкція передбачає конфіскацію саме виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини, однак відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 реалізовувала алкогольні напої та тютюнові вироби, які не виготовлялися нею особисто і не є сировиною, не відносяться до знарядь виробництва, а є предметами торгівлі, конфіскація яких не передбачена санкцією ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому вони не можуть бути конфісковані на підставі ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Більш того, гроші, які були одержані нею від реалізації продукції, а саме: пачки цигарок Комплімент та пляшки пива 0,5 літрів Старопрамен були повернуті покупцю ОСОБА_2 , а тому також конфіскації не підлягають, оскільки не вилучались.

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість змінити накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення на стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті, та без конфіскації, оскільки таке адміністративне стягнення буде достатнім і в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нею нових правопорушень, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду в частині накладення адміністративного стягнення має бути змінена.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року задовольнити.

Постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень без конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних в наслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Стягнути судовий збір з ОСОБА_1 в розмірі 420 гривень 40 копійок на користь держави.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко