Номер провадження: 33/813/484/20
Номер справи місцевого суду: 502/24/20
Головуючий у першій інстанції Манжос Н. В.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., секретаря судового засідання Янковської Ю.Л., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кілійського райсуду Одеської областівід 03.03.2020 року, відносно:

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кілія Одеської області, громадянки України, працюючої головним бухгалтером дитячого садка «Березка», проживаючої: АДРЕСА_1 та зареєстрованої: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП та на неї накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., а також стягнуто судовий збір у розмірі 420,40 грн..

Судом 1-ої інстанції встановлені наступні обставини: ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених ст.150 СК України батьківських обов`язків, щодо належного виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 04.12.2019 року близько 12 год., перебуваючи у приміщенні спортивної зали Кілійського ЗЗСО № 4, виражався в бік вчителя ОСОБА_2 , нецензурною лайкою.

Суд вважав вину ОСОБА_1 повністю доведеною та кваліфікував її дії за ст. 184 ч. 3 КУпАП, як вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, а саме правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначила, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню з наступних обставин:

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишити те, що протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 240183 від 03.01.2020 року відносно ОСОБА_1 не може слугувати доказом так як він був складений порушеннями вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП;

- працівниками поліції, та, в подальшому судом не встановлено час та місце де саме її син ОСОБА_3 начебто образив викладача ОСОБА_2 , в спортзалі чи у коридорі. На четвертому уроці близько 12-ої години ОСОБА_3 був на уроці англійської мови, який закінчується о 12 год. 10 хв.. а 5-тий урок починається о 12 год. 30 хв. При цьому, ОСОБА_1 не зрозуміло чому вчителі не пам`ятають коли саме відбувся інцидент, якщо вони продовж багатьох років працюють за розкладом;

- суд не надав належної оцінки суперечливим показанням свідків - вчителів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які не мають нічого спільного з реальними подіями та потребують перевірки;

- судом було порушено її право на захист, а саме, в судове засідання, призначене на 27.02.2020 р. ОСОБА_1 не змогла з`явитись у зв`язку з хворобою доньки, про що повідомила суд, який відклав розгляд справи на 03.03.2020 р., про що її повідомили неналежним чином, а саме телефонограмою, на що вона згоди не давала. Крім того, згідно ст.126 ч.3 КАСУ її повинні були повідомити не пізніше ніж за 5 днів до судового засідання аби мати достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи;

- суд не врахував, що подані ОСОБА_6 клопотання з начебто доказами, які підтверджують вину ОСОБА_3 під валом надуманих фактів, не мають жодного відношення до справи та не доказують вину її сина, однак їх досконало не вивчив. При цьому клопотання не підписані та не мають дати;

- наявні в матеріалах справи клопотання, доповідні були створені спеціально для цієї справи. Дійсно у її сина ОСОБА_3 можна спостерігати девіантну поведінку, яка зустрічається серед підлітків доволі часто, тим самим він є незручною дитиною до якої необхідна підвищена увага та додаткова робота, але школа цим займатись не хоче та жодної роботи не проводить, що свідчить про неповноту проведення судового розгляду та обґрунтування рішення суду на припущеннях та чутках.

За таких обставин, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частинами 1 та 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту мотивувальної частини постанови суду першої інстанції випливає, що суд не дотримався приписів зазначеної вище норми закону.

Так, у мотивувальній частині постанови суд першої інстанції зазначив, що вважає ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, а саме правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, але такий висновок, в частині визначення норми Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою слід кваліфікувати її дії, суперечить фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 03.01.2020 року відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 240183.

Згідно його змісту, ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених ст. 150 СК України батьківських обов`язків, щодо належного виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 04.12.2019 року близько 12 години перебуваючи у приміщенні спортивної зали Кілійського ЗЗСО № 4, виражався в бік вчителя ОСОБА_2 , нецензурною лайкою

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, суд першої інстанції керувався ст.ст. 173, 283, 284 КУпАП та виходив з того, що надані правоохоронним органом докази, у своїй сукупності, підтверджують вчинення вказаного правопорушення, тобто як вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, а саме правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП(а.с.71-75).

Проте погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна з таких підстав.

Апеляційний суд, оцінюючи протокол та інші докази, додані до нього правоохоронним органом, а також постанову суду першої інстанції, приходить до таких висновків.

Згідно ч.1 ст. 32 ЦК України неповнолітньою особою є фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Частиною 2 ст. 6 СК України встановлено, що малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.

Відповідно до ст.12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Тобто за скоєння малолітніми та неповнолітніми особами, яким не виповнилося шістнадцять років, відповідальність, у передбачених законом випадках, несуть їх батьки.

Встановлено, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є неповнолітнім, а його матір`ю є ОСОБА_7 (а.с.16).

Так, автором протоколу та судом першої інстанції не було враховано, що відповідно ст.184 КУпАП відповідальність батьків за вказаною нормою настає за вчинення правопорушень неповнолітніми у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти році, крім порушень, передбачених ч.3 або ч.4 ст.173-4 цього Кодексу.

Приписами ч. 3 ст. 173-4 КУпАП встановлена відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за булінг (зокрема, діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному насильстві із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілого), вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

Як зазначалось у змісті протоколу та встановлено судом 1-ої інстанції інкриміновані ОСОБА_3 дії вчинені ним як учнем у приміщенні спортивної зали Кілійського ЗЗСО № 4.

У розумінні вимог ст.52 Закону України «Про освіту» ОСОБА_2 , як вчитель школи, є учасником освітнього процесу.

Аналізуючи вищенаведені обставини справи та норми діючого законодавства, апеляційний суд прийшов до висновку, що інспектор ЮП Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області Карасенко С.О. повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.173-4 КУпАП, а саме: за вчинення її неповнолітнім сином ОСОБА_3 04.12.2019 ІНФОРМАЦІЯ_2 булінгу відносно вчителя школи ОСОБА_2 , який виразився у вираженні в бік останнього нецензурною лайкою. Саме вказаною нормою встановлена адміністративна відповідальність батьків за скоєння такого правопорушення їх неповнолітніми дітьми.

Суд першої інстанції, всупереч вимогам п.2 ч.1 ст.278 КУпАП, при підготовці справи до розгляду не вирішив питання чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення та не повернув правоохоронному органу матеріали справи для належного складання протоколу, з метою подальшого притягнення винної особи до адміністративної відповідальності в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП.

В свою чергу, апеляційний суд не наділений повноваженнями при розгляді справи змінювати кваліфікацію дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Позбавлений він був і можливості повернути справу для дооформлення правоохоронному органу, оскільки станом на час розгляду справи в апеляційному суді спливли строки, встановлені ст.38 КУпАП, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173-4 КУпАП.

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з яких постанова суду 1-ої інстанції підлягає безумовному скасуванню, апеляційний суд вважає необхідним не надавати оцінку іншим доводам апеляційної скарги щодо неналежної оцінки доказів, оскільки вони не впливають на суть встановлених обставин та підстав для скасування судового рішення.

Згідно зі п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 256, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Кілійського районного суду Одеської областівід 03.03.2020 року, відносно ОСОБА_1 про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАПу зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца