Провадження № 3/127/8215/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

02.10.2020 о 20.00 год. на 408 км та 350 м автодороги М-12 Стрий-Знам`янка ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Audi, д. н. НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч в напрямку с. Гушинці Вінницького району Вінницької області, не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Заз-Сенс, д. н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок наведеного вище усі транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення визнав та суду пояснив, що вчинив його за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Разом з тим, зауважив, що відомості щодо керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння не відповідають дійсності, від проходження відповідного огляду він не відмовлявся.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бондарчука В.В., дослідивши матеріали справи, суд доходить до такого висновку.

З диспозиції статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Слід звернути увагу, що дана норма є бланкетною.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 10.5 та 12.1 Правил дорожнього руху (далі ПДР). Зі змісту пункту 10.5 ПДР випливає, що поворот необхідно виконувати так, щоб під час виїзду з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини. Відповідно до пункту 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

З наданих ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснень випливає, що останній, здійснюючи поворот ліворуч, не надав переваги в русі автомобілю Заз-Сенс, що рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого останній своєю передньою частиною допустив зіткнення з правою заднього частиною керованого ним автомобіля. Зазначені пояснення ОСОБА_1 узгоджуються зі схемою дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), у якій зафіксовано розташування транспортних засобів та виявлені у них пошкодження. При цьому суд враховує, що з наданих суду матеріалів та пояснень ОСОБА_1 випливає, що автомобіль Заз-Сенс рухався в зустрічному напрямку саме головною дорогою М-12, а не виконував поворот праворуч з другорядної. Тому правові підстави для ствердження про наявність у діях ОСОБА_1 ознак порушення вимог пункту 10.5 ПДР відсутні. Разом з тим, порядок проїзду перехресть регламентований розділом 16 ПДР. Зі змісту пункту 16.13 ПДР випливає, що перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Отже, здійснюючи судовий розгляд справи з урахуванням приписів статей 245, 251, 280 КпАП, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 16.13 та 12.1 ПДР. Саме тому, на переконання суду, дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП, за ознаками порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення ним нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує таке. Згідно з наданими суду матеріалами ОСОБА_1 допустив ряд правопорушень, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення, передбачене частиною першою статті 126 КпАП та складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КпАП. Суд враховує, що питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КпАП, у зазначеному провадженні не вирішується, оскільки до матеріалів справи надано лише копію такого протоколу. Разом з тим, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 обставин, що обтяжують його відповідальність суд враховує таке.

Верховний Суд (далі ВС) у постанові від 03.12.2019 (справа № 571/1436/15-к) сформульований висновок, згідно з яким факт перебування в стані алкогольного сп`яніння може встановлюватися шляхом дослідження всієї сукупності доказів, а не виключно медоглядом.

З наданих суду матеріалів копії протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КпАП, випливає, що протокол за зазначеним фактом було складено у зв`язку зі здійсненням керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Слід зауважити, що перелік таких ознак і підстави для здійснення огляду зокрема на стан наркотичного сп`яніння регламентовані Інструкцією №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вже судом зазначено вище, з копії протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КпАП, випливає, що зазначений протокол було складено у зв`язку з наявністю в ОСОБА_1 явних ознак наркотичного сп`яніння. При цьому в копії наданого суду протоколу не наведено, які саме ознаки, передбачені пунктами 3 та 4 розділу І Інструкції, було виявлено у ОСОБА_1 . При цьому суд вважає за доцільне зауважити, що пунктом 8 розділу І Інструкції регламентовано, що у разі скоєння ДТП, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я. слід зауважити, що пунктом 9 розділу ІІ Інструкції регламентовано, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З наданих суду матеріалів випливає, що подія ДТП мала місце 02.10.2020 о 20.00 год., а з копії протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КпАП, випливає, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння мала місце 02.10.2020 о 20.15 год., тобто через 15 хвилин з моменту виникнення події ДТП.

Тому, аналізуючи надані суду матеріали, суд вважає, що об`єктивних даних (доказів), які б дозволяли встановити наявність у діях ОСОБА_1 ознак перебування у стані сп`яніння, на що зауважував ВС у наведеній вище постанові, суду надано не було. Саме тому, суд вважає, що правові підстави для ствердження про наявність у діях ОСОБА_1 обставини, що обтяжує його відповідальність, передбаченої пунктом 6 частини першої статті 35 КпАП вчинення правопорушення в стані сп`яніння.

Отже, суд враховує, що згідно з наданими суду матеріалами ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, у вчиненому розкаявся, а тому суд вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією закону, що встановлює адміністративну відповідальність, у виді штрафу.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 124, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: