ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/626/20 Справа № 175/1134/20 Суддя у 1-й інстанції - Бровченко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 напостанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження невідоме, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.02.2020 року о 20.17 годині по вул.Мічуріна, 5 у смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України керував автомобілем «MAZDA-5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та провадження закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки його було складено уповноваженою посадовою особою пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила таке правопорушення.

Вказує, що під час оформлення його, як особу, яка притягається до адміністративної відповідальності не було опитано, не було вручено протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього докази, а отже він не був ознайомлений з пред`явленим йому звинуваченням належним чином, оскільки протокол було складено за його відсутності.

Також зазначає, що допущені інспектором патрульної поліції порушення при складанні цього протоколу про адміністративне правопорушення позбавили суд можливості здійснити повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а отже досягти завдань провадження в справі про адміністративне правопорушення, що в свою чергу є перешкодою для розгляду адміністративної справи по суті, з`ясування її обставин та прийняття рішення по ній.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належним чином повідомлявся, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

За правилами статті 268 КУпАП справу про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення справи.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, безпідставне умисне затягування правопорушником справи нівелює завдання КУпАП, якими є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З огляду на те, що ОСОБА_1 був обізнаний про час та місце розгляду справи, не вживав заходів для явки до суду, не надав підтверджуючих документів поважності причини неявки у судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №180450 від 20.03.2020 року (а.с. 3); рапортами працівників поліції (а.с. 4); висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння згідно якого, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 5).

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки його було складено уповноваженою посадовою особою пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила таке правопорушення хоч і заслуговують на увагу, однак не спростовують встановленого висновком медичної установи факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Що стосується доводів апелянта про те, що під час оформлення його, як особу, яка притягається до адміністративної відповідальності не було опитано, не було вручено протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього докази, а отже він не був ознайомлений з пред`явленим йому звинуваченням належним чином, оскільки протокол було складено за його відсутності, то вони не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 , відповідно до повідомлення про запрошення (а.с. 6), викликався до Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області, однак останній не з`явився.

Крім того, ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про розгляд його справи в суді першої інстанції (а.с. 9), однак останній не з`явився, заяв про відкладення справи до суду не надавав.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 скористався своїм правом на захист на власний розсуд, а суд першої інстанції правильно постановив рішення з огляду на наявні в матеріалах справи докази.

Інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2020 рокувідносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.П. Іванова