КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 квітня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, яке міститься в апеляційній скарзі на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року, якою провадження у справі щодо

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює директором ТОВ «БПК «Газінвестпроект», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою суду провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, доведена. Разом з тим, на день розгляду справи минуло понад три місяці, а відтак закінчився строк притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка містить в собі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду апелянт обґрунтовує тим, що копію постанови він не отримав, а з текстом даної постанови ознайомився на веб-ресурсі ЄДРСР лише 23 березня 2020 року. У зв`язку з чим просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до матеріалів справи за результатами розгляду справи постанова Шевченківським районним судом м. Києва щодо ОСОБА_1 винесена 24 лютого 2020 року.

Разом з тим, апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 подана 24 березня 2020 року, про що свідчать дані поштового відправлення, тобто з пропуском встановленого законом 10-ти денного строку на апеляційне оскарження (ас. 63).

Строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Між тим, доводи ОСОБА_1 , наведені на обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, не містять посилань на обставини, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження вказаної постанови місцевого суду.

Так, згідно з матеріалами справи, розгляд протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 призначався на 25 листопада 2019 року, 30 січня 2020 року, 24 лютого 2020 року, про що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений (ас. 36, 59, 62). Однак, ОСОБА_1 жодного разу у судове засідання не з`явився, надавши 12 листопада 2020 року до суду письмові пояснення з додатками (ас. 37-56).

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на те, що особа, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчать дані, які наявні в матеріалах справи, була належним чином повідомлена про день, час та дату розгляду справи, не вживала заходів для явки до суду, не подавала будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, суддею розглянуто справу відповідно до положень ст. 268 КУпАП за відсутності ОСОБА_1 .

Доводи ОСОБА_1 про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду у зв`язку з тим, що копію постанови він не отримав, а з текстом даної постанови ознайомився на веб-ресурсі ЄДРСР лише 23 березня 2020 року, є непереконливими.

Так відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів. Однак, такі повноваження не є обмеженими. Розглядаючи підстави поновлення строків, Європейський суд з прав людини вказав, що однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року). Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Матеріали справи не містять будь-яких даних, що ОСОБА_1 вживав заходи, щоб дізнатись про стан судового провадження щодо нього, а доводи ОСОБА_1 не можуть бути визнані достатнім обґрунтуванням поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки не містять посилань на такі обставини, які б об`єктивно могли зашкодити йому своєчасно дізнатись про результати розгляду справи 24 лютого 2020 року та у встановлений законом строк подати апеляційну скаргу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, ОСОБА_1 не зазначено, у зв`язку з чим підстав для поновлення строку на оскарження постанови суду не вбачається. За таких обставин апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу, разом з доданими до неї матеріалами, повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А.Васильєва