Справа № 522/1441/20
Провадження № 3/522/1179/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Єршова Л.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду міста Одеси з Управління патрульної поліції в Одеській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до наданих суду адміністративних матеріалів 16.01.2020 року о 02 год. 40 хв. водій ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Канатна/вул. Успенська у м. Одесі на автомобілі марки Mercedes CLK 230, номерний знак НОМЕР_1 , у порушення п.2.9А Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголя з порожнини рота, порушення координації рухів, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння на приладі «Drager» та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №335197 від 16.01.2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, з`явилася його представник адвокат ОСОБА_2 -Чебак Н.М., яка пояснила суду, що ОСОБА_1 вину не визнає, оскільки на момент зупинення транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння не знаходився, від проходження огляду на стан сп`яніння на приладі «Drager» та в закладі охорони здоров`я не відмовлявся, та відеозапис події, яка мала місце 16.01.2020 року о 02 год. 40 хв. на вул. Канатній/вул. Успенській у місті Одеса, на якому зафіксовано виявлення та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відносно ОСОБА_1 не є належним та допустимим доказом вини, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №335197 від 16.01.2020 року не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до статті 31 Закону України від 2 липня 2015 року, № 580-VІІI «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, ст. 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Також слід вказати, що п. 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 р. № 100, встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Так, одним із важливих доказів для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, є відеозапис з нагрудної камери (відео реєстратора) працівників патрульної поліції.

При перегляді судом відеозапису з боді-камер, напрацьованого інспекторами УПП під час складання протоколу, встановлено, що о 03 годині 02 хвилини ОСОБА_1 було запропоновано проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або в медичному закладі, на що останній не відмовлявся.

Окрім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було зупинено 16.01.2020 року о 02 год. 40 хв. Проте, при перегляді відеозапису встановлено, що відеозапис починається не з моменту зупинення транспортного засобу, а з моменту, коли ІПП запропоновував ОСОБА_1 проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або в медичному закладі, а саме о 03 год. 02 хв. Тобто з моменту зупинки транспортного засобу до моменту, коли ОСОБА_1 було запропоновано проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або в медичному закладі, минуло більше 20 хвилин.

Також, суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 КУпАП.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №335197 від 16.01.2020 року складений 16.01.2020 року о 03 год. 20 хв.

Проте, переглянутим відеозаписом з боді-камер, напрацьованого інспекторами УПП під час складання протоколу, встановлено, що зйомка починається о 02 годині 52 хвилини та закінчується о 03 годині 50 хвилин, тобто протокол про адміністративне правопорушення складений з порушення вимог статті 256 КУпАП та не може вважатися належно оформленим та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису, він не є непереривним та складається з п`яти окремих (епізодичних) частин, що є порушенням вищевказаної інструкції.

Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №335197 від 16.01.2020 року відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснювався відеозапис, а відеозапис, долучений до матеріалів справи на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, що свідчить про відсутність належних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в справі №524/5536/17, постанова від 15.11.2018 року.

Таким чином, склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є формальним.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП виражається, між іншим, у формі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

За таких обставинах, суд, при оцінювані зібраних у справі доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що в матеріалах справи недостатньо доказів, які встановлюють наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провину ОСОБА_1 у його вчиненні, а отже в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 7, 130, 221, 247, 251, 255, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.С.Єршова