Справа № 509/718/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2020 року Суддя Овідіопольського районного суду Гандзій Д.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 164 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, який проживає за адресою : АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу серії АПР18 № 008488 від 04.02.2020 р., складеного ДОП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ст. лейтенантом поліції Єфановим Є.О. який надійшов до суду 14.02.2020 р. вбачається, що 04.02.2020 р. о 14:00 год., співробітниками УПН ГУНП в Одеській області був встановлений факт здійснення ОСОБА_1 реалізації лікарських засобів без відповідних реєстраційних та дозвільних документів тому числі ліцензії, за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушив Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності», за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Приймаючи участь в судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 164 ч. 1 КУпАП не визнав, пояснив, що він не реалізував лікарські засоби, а продав свою мінеральну воду 0,75 л., яку придбав для власних потреб, та просив суд закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Дослідивши адміністративні матеріали, додатково надані докази, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КУпАП, і які не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, містить в собі фактичні данні про обставини правопорушення, і відповідно є одним з доказів по справі, у зв`язку з чим, судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими, він не має переваги, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення.

Відповідно до умов статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються : дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності та інше.

З протоколу серії АПР18 № 008488 від 04.02.2020 р., складеного ДОП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ст. лейтенантом поліції Єфановим Є.О. який надійшов до суду 14.02.2020 р. вбачається, що 04.02.2020 р. о 14:00 год., співробітниками УПН ГУНП в Одеській області був встановлений факт здійснення ОСОБА_1 реалізації лікарських засобів без відповідних реєстраційних та дозвільних документів тому числі ліцензії, за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушив Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності», за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В порушення вказаних умов ст. 256 КУпАП в адміністративному протоколі серії серії АПР18 № 008488 від 04.02.2020 р., складеного ДОП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ст. лейтенантом поліції Єфановим Є.О. який надійшов до суду 14.02.2020 р. не зазначено, події адміністративного правопорушення, адже вказаний адміністративний протокол не містить, відомостей які саме лікарські препарати реалізував ОСОБА_1 їх найменування, кількість, підтверджень отримання ОСОБА_1 , за реалізацію (продаж) отриманої грошової суми, окрім того вказаний адміністративний протокол не містить відомостей про особу якій саме ОСОБА_1 , реалізовував нібито лікарські засоби, вказаний адміністративний протокол взагалі не містить відомостей, щодо свідків адміністративного правопорушення.

Відповідно до Постанови КМУ №929 від 30.11.2016 року «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів)»- роздрібна торгівля лікарськими засобами - діяльність з придбання, зберігання та продажу готових ліків, виготовлених (вироблених) в умовах аптеки, через аптеку та її структурні підрозділи безпосередньо громадянам для особистого споживання, закладам охорони здоров`я (крім аптечних закладів), а також підприємствам, установам та організаціям без права їх подальшого перепродажу;

структурний підрозділ аптеки - аптечний пункт, що утворений та функціонує разом з аптекою відповідно цих Ліцензійних умов;

Судом встановлено, що відповідно до наказу № 1 від 15.01.2020 року директора ТОВ «Медеор Плюс» - ОСОБА_1 , прийнято на роботу у зв`язку із підготовкою та отриманням ліцензії ТОВ «Медеор Плюс» на право роздрібної торгівлі лікарськими засобами, з метою підготовки приміщення аптечного пункту до роботи, подальшої організації роботи структурного підрозділу ТОВ «Медеор Плюс», за адресою: смт. Овідіополь, вул. Т. Шевченка, 422.

Відповідно до виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТОВ «Медеор Плюс», ЄДПОУ: НОМЕР_1 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_1 знаходився в аптечному пункті у зв`язку із приведенням до нормативних норм матеріально-технічної бази пункту для отримання нової ліцензії на право роздрібної торгівлі лікарськими засобами та не здійснював торгівельну діяльність лікарськими засобами відповідно до наказу № 1 від 15.01.2020 року директора ТОВ «Медеор Плюс», а реалізація мінеральної води не потребує ліцензуванню - відповідно до Постанови КМУ № 929 від 30.11.2016 року «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів)».

Отже, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт реалізації ОСОБА_1 лікарських препаратів.

Згідно із ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 62 Конституції України прямо вказує особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення,Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коли яких визначається законом.

В рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження - не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У відповідності до положень ст. 247 п. 1 КупАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку, з урахуванням наведеного вище, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247,251,252,256,276,284 КУпАП, Інструкцією «З оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», рішеннями ЄКПЛ, рішеннями ЄСПЛ, рішеннями КСУ, Постановою КМУ №929 від 30.11.2016 року, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 164 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Лікарські засоби вилучені відповідно до акту вилучення від 04.02.2020 року - повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Гандзій Д.М.