Справа №443/1558/20
Провадження №3/443/1360/20
ПОСТАНОВА

іменем України

02 листопада 2020 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за частиною 1 статті 173-2,

встановив:

ОСОБА_1 24.10.2020, о 16 год 00 хв, перебуваючи по АДРЕСА_1 , по місцю проживання влаштував сімейний конфлікт відносно дружини ОСОБА_2 , під час якого виражався в її адресу нецензурними словами, словесно погрожував фізичною розправою, чим чинив відносно неї моральний та психологічний тиск, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 , вчинивши правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав повністю, попросив вибачення у дружини та щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_2 надала суду пояснення, за змістом яких між ними 24.10.2020 виник конфлікт, під час якого її чоловік висловлювався до неї нецензурними словами та погрожував фізичною розправою. Однак після цих подій вони примирилися. На даний час він не допускав повторення таких дій.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (7 грудня 2017 року № 2229-VIII) визначено, що домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №704863 від 28.10.2020, згідно з яким ОСОБА_1 24.10.2020, о 16 год 00 хв, перебуваючи по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство стосовно своєї дружини (а.с.4);

рапортом від 24.10.2020, яким повідомлено начальника правоохоронного органу про виявлення обставин, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства (а.с.5);

заявою ОСОБА_2 , якою вона повідомила про вчинення стосовно неї домашнього насильства її чоловіком (а.с.6);

поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , даними у суді, які узгоджуються з її письмовими поясненнями (а.с.8), та відповідають обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення;

поясненнями ОСОБА_1 по суті правопорушення (а.с.7) та даними ним у суді добровільно, за власної згоди, які узгоджуються між собою, підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та в яких він беззаперечно визнав вину у вчиненні зазначеного правопорушення.

Проаналізувавши вищевказані документи, пояснення потерпілої та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченого законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Суд не погоджується з наявністю обставини, яка обтяжує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, а саме: вчинення ним правопорушення у стані сп`яніння, оскільки на підтвердження цієї обставин суду не надано жодного належного та допустимого доказу.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, тобто умисне вчинення ним діяння психологічного характеру (образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Водночас, проаналізувавши дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та їх наслідки суд доходить переконання, що такі дії не спричинили істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Крім цього, суд зауважує, що ОСОБА_1 своїми діями після вчиненого ним правопорушення (щире розкаяння винного, попросив вибачення у потерпілої) продемонструвала усвідомлення протиправності вчиненого ним діяння та бажання виправити свою поведінку.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що наявні достатні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись статтями 22, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів