1Справа № 317/76/20 3/335/244/2020
ПОСТАНОВА
про накладення адміністративного стягнення
26 лютого 2020 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Куцигіна І.В., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ОСОБА_1 , будучі притягнутим постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2019 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, знов вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.
08.12.2020 о 21:00 год. в м. Запоріжжі по вул. Молочна, 91-а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «OPEL OMEGA», державний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 під час розгляду судом справи вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, пояснивши, що у вказаний в протоколі день та час він рухався в своєму автомобілі по вулиці Молочна та був зупинений працівниками поліції через відсутність освітлення номерного знаку на автомобілі. Зазначив, що працівники поліції встановили в нього наявність ознак алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд, на що він погодився. Однак, працівники поліції із приладом «Драгер» для проведення огляду на місці не прибули. Тоді працівники поліції стали наполягати на проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння та вимагали в нього 6 000 грн. за не складання протоколу про адміністративне правопорушення. Він поїхав додому за грошима, але потім вирішив до місця події не повертатись. Протокол про адміністративне правопорушення складався за його відсутності. Свідки працівниками поліції не залучались. Просив закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Куцигін І.В. під час розгляду справи підтримав позицію свого підзахисного та зауважив на порушенні працівниками поліції порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення та направлення водія на проведення огляду. Так, зауважив, що свідки при відмові від проходження огляду працівниками поліції не залучались, направлення, що наявне в матеріалах справи, виписане 08.12.2019 о 21:40 год, у той час як протокол складено 08.12.2019 о 21:30 год., тобто протокол складено раніше, ніж ОСОБА_1 було направлено на огляд. Крім того, ОСОБА_1 за власною ініціативою 09.12.2019 о 00:35 год. самостійно звернувся до медичного закладу та пройшов огляд на стан сп`яніння, за результатами якого у нього не було виявлено ознак сп`яніння. Відтак, дії працівників поліції були незаконними, а тому всі докази по справі є недопустимими.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу таких висновків.
Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті
Судом встановлено, що постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2019 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 062075, відповідно до якого у нього працівниками поліції було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, зіниці очей не реагували на світло, внаслідок чого останньому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладу, однак ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився.
Крім того, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду підтверджується змістом долученого до матеріалів справи відеозапису з місця події, з якого випливає, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції зазначав, що напередодні вживав наркотичний засіб («траву»), та вказував, що не буде проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки огляд виявить таке сп`яніння навіть, якщо він вживав наркотики кілька днів тому. Зауважував, що у європейських країнах вживання наркотичних засобів легалізовано.
Відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Суд вважає необґрунтованими посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника на те, що свідки працівниками поліції не залучались, оскільки письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Також дані цих свідків внесені до відповідної графи протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , дійсно мав місце факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Пояснення свідка ОСОБА_3 є аналогічними за змістом.
Та обставина, що свідки не прибули за викликом до суду, на переконання суду, не свідчить, що ці свідки взагалі не були залучені працівниками поліції для підтвердження факту відмови водія від проходження огляду. Судом вживались заходи до їх належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, однак конверти із поштовими відправленнями судових повісток повернулись на адресу суду не врученими.
Також суд вважає необґрунтованими посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на те, що працівники поліції вимагали від нього 6 000 грн. за не складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки ці доводи не підтверджені жодними доказами. Крім того, за фактом вимагання неправомірної вигоди ОСОБА_1 не звертався до правоохоронних органів із відповідною заявою, що підтвердив під час розгляду справи судом.
Натомість той факт, що ОСОБА_1 після того, як відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за власною заявою пройшов огляд на стан сп`яніння не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду та, відповідно, наявності в його діях порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
При цьому, ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до вимог п. 3 р. І Інструкції № 1452/732, крім запаху алкоголю з порожнини рота, є порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, які встановив інспектор поліції, а саме: порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, що надавало поліцейському право направити ОСОБА_1 на відповідний медичний огляд.
Згідно з вимогами п. 12 р. ІІ Інструкції № 1452/732 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Таким чином, працівником поліції цілком обґрунтовано за наявності в ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння було направлено останнього до закладу охорони здоров`я для проходження огляду.
Суд вважає непереконливими посилання захисника на ту обставину, що направлення видано пізніше аніж складено протокол про адміністративне правопорушення, з огляду на що є підстави для визнання недопустимим доказом протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки у даному випадку ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, що обумовлює відсутність підстав для видачі останньому направлення до закладу охорони здоров`я. Отже, зазначене направлення не може вважатися належним доказом у даній справі, а тому не враховується судом при винесенні постанови.
Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.
Суд при накладанні стягнення враховує конкретні обставини по справі, ступінь суспільної небезпеки правопорушення.
Відповідно до статті 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, його майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у т.ч. зафіксованому в автоматичному режимі.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі вищевикладеного, ч. 2 ст. 130 КУпАП, керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя А.В. Шалагінова