Провадження№ 3/331/1182/2020
Справа 331/2918/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 р. м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 123415 від 29.07.2020 року, що надійшов з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції в Запорізькій області відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до опису протоколу від 29.07.2020 року серії ДПР18 №123415 28.07.2020 року о 14-15 годині в м. Запоріжжя, по пр. Соборному, навпроти буд. 109 водій ОСОБА_1 керував мотоциклом КМЗ Днепр 11 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння ( гостре отруєння етанолом), що підтверджує довідка 5-ої МКЛ м. Запоріжжя від 28.07.2020 року, чим порушив п.2.9 а Правил Дорожнього Руху України.

В судове засідання, призначене на 26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 не з`явився. Адвокат ОСОБА_1 Гороховець М.О. надав довідку Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 15.10.2020 року про те, що ОСОБА_1 знаходиться на стаціонарному обстеженні в КНП з 12.10.2020 року.

Надано довідка не може бути доказом поважності не прибуття ОСОБА_1 в судове засідання 26.10.2020 року, оскільки сама довідка видана за два тижні до призначеної дати судового засідання та не може свідчити про дійсне перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні 26.10.2020 року. Більш того, ОСОБА_1 був присутній у судових засіданнях 25.08.2020, 31.08.2020, 30.09.2020, надавав свої пояснення по суті адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується, та зважаючи на встановлені чинним законодавством строки накладення адміністративного стягнення, суд вирішив розглянути справу за відсутності особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності за участі йогозахсиника.

В судовому засіданні адвокат Гороховець М.О. просив закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого в ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 . Вказав, що у відповідності до Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 року, що набрав чинності 01.07.2020 року, ч. 1 ст. 130 КУпАП викладена у наступній редакції: ст. 130 КУпАП Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Тобто, диспозиція частини першої статті 130 КУпАП не містить складу адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 .

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що алкогольні напої майже не вживає, пояснення що додані до матеріалів справи надав під тиском слідчого, коли перебував у лікарні після ДТП. Чи вживав і скільки алкогольних напоїв вживав напередодні події сказати точно не може.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Відповідно до п.2.9 А Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме:

-Протоколом від 29.07.2020 року серії ДПР18№123415, згідно якого ОСОБА_1 порушив п.2.9 а ПДР, в якому вказані всі обставини адміністративного правопорушення;

-Витяг Єдиного обліку подій, згідно фабули якого 28.07.2020 року о 15-15 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 109 5 МКЛ доставлений ШМД №2 лікар Петрушівська повідомила, що водій мотоциклу після зіткнення із автомобілем доставлений із діагнозом: ЗЧМТ, СГМ, тупа травма грудної клітини, живота, забій садни кінцівок, кома;

-Схемою з місця ДТП від 28.07.2020 року, в якій вказані місце розташування транспортних засобів на дорозі після зіткнення, умови погоди, стану дорожнього покриття;

-Письмовими поясненнями ОСОБА_2 , згідно яких він рухався на транспортному засобі ВАЗ-2110 державний номерний знак НОМЕР_2 по пр. Соборному в бік вул. Лахті, зупинився у другому ряду, т.я. попереду зупинились автомобілі, після чого почув гучний звук глушителя мотоцикла, який рухався з великою швидкістю;

-Довідкою МКЛ Єкстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя, згідно якої « ОСОБА_1 перебуває у лікарні з 28.07.2020 29.07.2020 року з приводу гострого отруєння етанолом….»;

-Заявою ОСОБА_1 , згідно якого він просить не відкривати кримінальне провадження стосовно нього щодо подій. Які мали місце по факту ДТП. Де він був потерпілим;

-Поясненнями ОСОБА_1 від 29.07.2020 року, даними начальнику Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, згідно яких він вказує, що 28.07.2020 року він вживав алкогольний напій 1 літр пива, та вказав, що саме він керував мотоциклом власної збірки;

-Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 28.07.2020 року, в якому вказані місце ДТП, погодні умови, вид та стан дорожнього покриття, та інше. Також вказані пошкодження транспортних засобів: а саме: на мотоциклі пошкодження переднє крило, руль, на транспортному засобі ВАЗ пошкодження заднього бамперу, заднього крила, заднього скла, заднього номерного знаку.

Також судом враховуються пояснення самого ОСОБА_3 , який не заперечував факт ДТП , який стався 28 серпня 2020 року, внаслідок якого його було доставлено в лікарню, де йому була надана медична допомога. Пояснив також, що перебував без свідомості після події.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо клопотання захисника про закриття провадження по справі, суд зазначає наступне.

Дійсно, 01 липня 2020 року набув чинності Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»(далі - Закон № 2617-VIIІ), який криміналізував поставлені у провину водію дії.

Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117Розділу І Закону № 720-IX:

- у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІвиключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак відновлена адміністративна відповідальність за ці дії;

- у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак відбулася декриміналізація цих дій.

Станом на 26 жовтня 2020 року, день розгляду адміністративного матеріалу за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у суд та станом на день вчинення адміністративного правопорушення, відповідно з офіційною інформацією на сайті Верховної Ради України (адреса посилання: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/80731-10#Text), незважаючи на зазначені вище законодавчі акти, відсутній інкримінований ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення.

19 травня 2015 року Розпорядженням Голови Верховної Ради України № 699 затверджено Положення про веб-ресурси Верховної Ради України. Згідно з пунктом 3 цього Положення веб-ресурси Верховної Ради України є офіційним джерелом інформації Верховної Ради України, що забезпечують висвітлення діяльності Верховної Ради України, парламентських органів та Апарату Верховної Ради України, сприяють обміну інформацією з іншими органами державної влади та органами місцевого самоврядування, інформаційній взаємодії з урядовими і неурядовими організаціями інших країн, із громадськістю.

Наведене правове врегулювання дає підстави для висновку, що саме Верховна рада України здійснює оновлення бази даних законів України на її офіційному Веб-сайті.

В той же час, відповідно до п. 1 Порядку ведення Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та користування ним, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2001 року № 376 зі змінами та доповненнями (далі Порядок), передбачено, що Єдиний державний реєстр нормативно-правових актів створюється з метою:

- забезпечення додержання єдиних принципів ідентифікації нормативно-правових актів та ведення їх державного обліку в межах інформаційного простору України;

- створення фонду та підтримання в контрольному стані нормативно-правових актів, надання інформації про них;

- забезпечення в межах, визначених законодавством, доступності, гласності та відкритості правової інформації для користувачів.

Згідно із п. 3 Порядку вбачається, що держатель Реєстру - Мін`юст, який розробляє організаційні та методологічні принципи ведення Реєстру, приймає рішення про включення нормативно-правових актів до Реєстру, здійснює їх опрацювання, ідентифікацію, класифікацію, відповідає за автентичність та контрольний стан еталонних текстів, забезпечує внесення нормативно-правових актів до еталонного фонду і його збереження та здійснює контроль за наданням інформації з Реєстру.

Відповідно до п. 2 Порядку:

Реєстр - це автоматизована система збирання, накопичення та опрацювання актів законодавства, яка складається з еталонного, страхового, робочого, інформаційного фондів та окремого розділу.

Еталонний фонд Реєстру - комп`ютерна інформаційна система, призначена для зберігання та обліку еталонних текстів нормативно-правових актів у контрольному стані. Еталонний фонд формується та зберігається в Мін`юсті.

Еталонний текст Реєстру - текст нормативно-правового акта у формі комп`ютерного файла, цілісність якого забезпечується за допомогою спеціальних ознак.

Згідно із п.6 Порядку, до Реєстру включаються:

-нормативно-правові акти, видані починаючи з дня прийняття Акта проголошення незалежності України (24 серпня 1991 р.), чинні, опубліковані та неопубліковані, у тому числі з обмежувальними грифами, закони України, постанови Верховної Ради України, укази і розпорядження Президента України, декрети, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, рішення і висновки Конституційного Суду України, зареєстровані в Мін`юсті нормативно-правові акти міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, а також інших органів, акти яких відповідно до законодавства підлягають державній реєстрації, Національного банку, нормативно-правові акти, видані (прийняті) НКЦПФР на виконання Закону України "Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків, а також міжнародні договори України;

- нормативно-правові акти, видані до прийняття Акта проголошення незалежності України, що не втратили чинності та не суперечать законодавству України;

- тимчасові нормативно-правові акти з терміном дії рік і більше та з терміном дії менше року в разі наступного його продовження.

Відповідно до п. 8 Порядку, для включення до Реєстру повні офіційні тексти рішень і висновків Конституційного Суду України, нормативно-правових актів з усіма додатками, прийнятих Верховною Радою України, Президентом України, Кабінетом Міністрів України, подаються до Мін`юсту протягом трьох робочих днів з дня їх прийняття (законів України - протягом трьох робочих днів з дня підписання Президентом України). Тексти міжнародних договорів України із зазначенням дати підписання, дати ратифікації (затвердження), дати набрання чинності та терміну дії договору подаються МЗС до Мін`юсту протягом п`яти робочих днів з дня набрання ними чинності.

Згідно із п. 10 Порядку, для включення до Реєстру нормативно-правові акти подаються Мін`юсту через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади або у паперовій формі. Копія нормативно-правового акта повинна бути підписана відповідальною особою та засвідчена печаткою органу, що його видав, копія міжнародного договору України - МЗС

Відповідно до п.16 Порядку Інформація з інформаційного фонду Реєстру є публічною інформацією у формі відкритих даних, що підлягає оприлюдненню і регулярному оновленню на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на офіційному веб-сайті Мін`юсту відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" Доступ до інформації з інформаційного фонду Реєстру, оприлюдненому на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на офіційному веб-сайті Мін`юсту, є вільним та безоплатним.

З огляду на Вищевикладені норми Порядку вбачається, що саме Міністерство юстиції України, як держатель Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, відповідає за автентичність та контрольний стан еталонних текстів.

Аналогічна позиція, викладена в ухвалі Верховного суду від 12 грудня 2019 року по справі №9901/372/19.

Суд звертає увагу, що в Єдиному державному реєстрі нормативно-правових актів, ст. 130 КУпАП опублікована в редакції Закону України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», та міститься редакція згідно із якою, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнаються дії, за керування транспортними засобами у стані алкогольного ,наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, станом на 28 липня 2020 року (день вчинення) та на день розгляду справи у судді, чинним законодавство передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Також суд надє оцінку поясненням адвоката Гороховця М.О., щодо відсутності згоди ОСОБА_1 на проведення аналізів на стан сп`яніння. Судом для всебічного та повного розгляду справи надіслав запит до КНП «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР, згідно відповіді на запит вбачається, що « ОСОБА_1 перебував у період з 28.07.2020 року 29.07.2020 року у відділенні екстреної медичної допомоги з 20 ліжками тимчасового перебування у підрозділі «Спеціалізованої травми» з заключним діагнозом: «Гостре отруєння етанолом….» Алкогольне сп`яніння підтверджено результатом аналізу №4084-4086 токсикологічних досліджень від 28.07.2020 року. Матеріали дослідження кров. Заключення: етанол-виявлено. Згідно записів у історії хвороби ОСОБА_1 , пацієнт не надавав та не підписував згоду на проведення будь-яких аналізів, у зв`язку з перебуванням його без свідомості. … На момент первинного огляду лікарем-терапевтом ВЄМД, хворий ОСОБА_1 скарг не відмічав у зв`язку із тяжкістю загального стану. Хворий перебував у стані сопору…».

Таким чином, стан сп`яніння на момент скоєння ДТП підтверджений належними допустимими та достатніми доказами, що дає суду підстави для визнання особи винуватою у вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», від 29.06.2007 року, зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, врахувавши тяжкість та обставини вчинення правопорушення, особу правопорушника, у відповідності ст. 33 КУпАП, суд вважає за доцільне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, як передбачено санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Сплаті у відповідності до ст. 40-1 КУпАП підлягає також судовий збір у розмірі встановленому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року.

Керуючись ст. ст. 23, 27, 33-36, 40-1, 130 ч. 1, 251-252, 268, 279, 280, 283-285, 294, 307, 308 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави

Реквізити для сплати штрафу при накладенні адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху: Одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081300; Рахунок: UA0008001; ; Банк: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998).

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок)

Реквізити для оплати судового збору: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)Номер рахунку (IBAN): UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.М. Кольц