Справа № 128/1815/20
Провадження № 33/801/822/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вінницького районного суду Вінницької області від 16 вересня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не повідомлене, проживаючого у АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 542822, складеного 11 липня 2020 року о 12.31 годині на автодорозі М-21 296 км у смт. Стрижавка Вінницької області поліцейським взводу № 1 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП сержантом поліції Савчуком С. І., у цей день 11 липня 2020 року о 09.58 годині на автодорозі М-21 296 км у смт. Стрижавка Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Dodge Ram Van Wagon», державнй номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності лікаря-нарколога, що підтверджує висновок № 2299. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 16 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладене на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 420,40 гривень судового збору в дохід держави.

Не погоджуючись з такою постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному порядку, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки не був присутнім у судовому засіданні суду першої інстанції, копії оскаржуваної постанови не отримав до цього часу, про її наявність дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень. Скаржник просить постанову суду від 16 вересня 2020 року скасувати, провадження у справі закрити, посилається на незаконність цієї постанови, ухвалення її з порушенням норм матеріального та процесуального права. ОСОБА_1 зазначає, що суд безпідставно розглянув справу за його відсутності, оскільки він завчасно подав заяву про відкладення судового засідання через перебування його у відрядженні. Однак суд клопотання не задоволив, позбавивши його права на захист та обов`язкову участь у розгляді справи. Виклавши обставини справи, скаржник зазначає, що був безпідставно зупинений працівниками поліції нібито за перевищення швидкості. Однак потім поліцейські вказали, що у нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Вважаючи такі претензії поліції безпідставними, ОСОБА_1 погодився пройти огляд у медичному закладі. При цьому поліцейські умисно затягували час, необхідний для проведення огляду, тобто більше двох годин. Крім того скаржник вважає, що поліцейськими допущене порушення вимог статті 266 КУпАП щодо обов`язкового проведення огляду у присутності свідків, такі залучені при його огляді не були.

ОСОБА_1 , його захисник адвокат Вдовцова Л. К. у судове засідання не з`явилися з невідомих причин. Будь-яких заяв від них суду не надходило. Дана справа була вперше була призначена до апеляційного розгляду по суті на 28 жовтня 2020 року, 14.00 годину, проте за клопотанням захисника Вдовцової Л. К. розгляд справи відкладений на 18 листопада 2020 року, 14.30 годину. Причини неявки в суд ОСОБА_1 , його адвоката не повідомлені.

Нормами статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний перегляд справи здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Беручи до уваги належне і своєчасне повторне повідомлення ОСОБА_1 та його захисника про місце, день і час розгляду справи, їхню неявку в судове засідання без поважних причин суд вважає можливим і необхідним здійснити розгляд справи по суті апеляційного оскарження у відсутності особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, та його захисника.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, то апеляційний суд бере до уваги наступне.

Згідно норм статті 289 КУпАП скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлений органом, правомочним розглядати скаргу.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , переглянувши її у межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Вінницького районного суду Вінницької області від 16 вересня 2020 року підлягає задоволенню. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. Згідно з пунктом другим частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами підпункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, обєктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого спяніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Відповідно до пункту дванадцятого згаданої вище Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті четвертому розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом восьмим Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 ( зі змінами ) (далі - Порядок), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає про токол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 542822, складеного 11 липня 2020 року о 12.31 годині на автодорозі М-21 296 км у смт. Стрижавка Вінницької області, убачається, що 11 липня 2020 року о 09.58 годині на автодорозі М-21 296 км у смт. Стрижавка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Dodge Ram Van Wagon», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності лікаря-нарколога, що підтверджується висновком від 11 липня 2020 року № 2299. У такому випадку водій допустив порушення вимог підпункту 2.5 Правил дорожнього руху України. До протоколу про адміністративне правопорушення доданий висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 11 липня 2020 року № 2299, підписаний лікарем-наркологом Комунального підприємства «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» Кожевніковим П. П., де зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення доданий рапорт поліцейського Савчука С. І., яким був складений цей протоколу. З рапорту слідує, що під час несення служби на автодорозі М-21 296 км у смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області поліцейськими був зупинений автомобіль «Dodge Ram Van Wagon», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, жвавість рухів, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності лікарян-арколога у КП «ВОНД «Соціотерапія».

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, що виразилося у відмові від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд першої інстанції дійшов висновку, що його вина цілком доведена. За наявних фактичних обставин, що мають місце у цій справі, у діях ОСОБА_1 убачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною нормою матеріального права, оскільки він відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

З висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній постанові від 16 вересня 2020 року, слід погодитися, оскільки вони є вірними, об`єктивними, справедливими.

Оскаржуючи постанову судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 вказує на порушення судом вимог статті 266 КУпАП та Інструкції щодо обов`язкової присутності свідків під час проведення огляду, а також затягування встановленого законом двогодинного часу, необхідного для проведення такого огляду.

З такими доводами ОСОБА_1 категорично погодитися не можна, вони спростовуються матеріалами справи та ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм матеріального права щодо порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Так скаржник посилається на загальні правила виявлення ознак стану сп`яніння. Проте у даному випадку поліцейським виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, що відповідно до Інструкції потребує проведення спеціальної процедури огляду водія транспортного засобу на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі за направленням поліцейського. У такому випадку залучення свідків під час проходження огляду у медичному закладі законом не передбачено.

Крім того за обставин, що мають місце, тривалість доставлення особи до найближчого закладу охорони здоров`я з моменту виявлення підстав для проведення огляду не має суттєвого значення, зважаючи, що ОСОБА_1 від огляду у медичному закладі узагалі відмовився.

Проте все ж слід спростувати твердження скаржника про порушення встановленого законом часу протягом двох годин для забезпечення доставки особи до найближчого закладу охорони здоров`я з моменту виявлення підстав для проведення його огляду, оскільки згідно висновку від 11 липня 2020 року № 2299 ОСОБА_1 був направлений на огляд 11 липня 2020 року о 10.00 годині, огляд проведений цього ж дня о 10.20 годині, висновок складений о 12.00 годині. Тобто медичний огляд водія проведений у межах часу, встановленого нормами статті 266 КУпАП та Інструкції.

Відповідно до пункту чотирнадцятого Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 ( зі змінами ), висновок лікаря може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку. Однак ОСОБА_1 не надав суду доказів оскарження ним у встановленому законодавством порядку висновку лікаря-нарколога КП «ВОНД «Соціотерапія» від 11 липня 2020 року № 2299.

Щодо порушення, як зазначає, скаржник його прав унаслідок розгляду судом справи за його відсутності, що є, нібито, підставою для скасування судової постанови від 16 вересня 2020 року, то апеляційний суд критично оцінює такі доводи скаржника та не вважає їх спроможними.

Як слідує з матеріалів справи вона призначалася до розгляду неодноразово, ОСОБА_1 про розгляд справи, зокрема, 16 вересня 2020 року був достеменно обізнаний, про що свідчить його заява з клопотанням про відкладення розгляду справи через відрядження. Однак слід погодитися з висновком суду першої інстанції, що підстави неявки у судове засідання неможливо визнати поважними, зважаючи на особисте надання ОСОБА_1 такої заяви у день судового розгляду - 16 вересня 2020 року. Крім того скаржник мав і має захисника, адвоката Вдовцову Л. К., яка у судове засідання не з`явилася з невідомих причин. Відтак, зважаючи на скорочені строки розгляду даної категорії справ, розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 не порушує його прав, оскільки присутність особи при розгляді даної категорії справ в розумінні статті 268 КУпАП не є обов`язко-вою.

Наведені в апеляційній скарзі аргументи не свідчать про порушення судом при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 норм матеріального чи процесуального права, не спростовують правильний висновок судді суду першої інстанції, оскільки вина правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи. Інших доводів та аргументів апеляційна скарга не містить.

Відтак апеляційний суд визнає відсутніми підстави для скасування постанови судді Вінницького районного суду Вінницької області від 16 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Вінницького районного суду Вінницької області від 16 вересня 2020 року в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Вінницького районного суду Вінницької області від 16 вересня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Денишенко