Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

1 червня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Федорова Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Федорова Д.С. на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борівка Могилів-Подільського району Вінницької області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 14.02.2020 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення, 31 грудня 2019 року о 13 годині 40 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем "Skoda" д/н НОМЕР_2 на вул. Прирічній в м. Києві у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України. Результат огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу газоаналізатор (алкотест) "Drager" 0,4 ‰.

В апеляційній скарзі захисник Федоров Д.С. просить постанову судді скасувати і закрити провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає про недотримання суддею положень ст.ст.245, 251, 252 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, що виразилося у відмові в задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_2 . Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення " Буткевич проти Росії", "Лучанінова проти України", "Колесник проти України", захисник стверджує, що таким чином суд допустив спрощений підхід до розгляду справи, порушив гарантоване Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд і поклав в основу прийнятого рішення недопустимі докази.

_________________________________________________________________________

Справа № 33/824/1368/2020 Постанова винесена суддею Білоконною І.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Так, при проведенні огляду ОСОБА_1 поліцейськими не дотримано вимоги ч.3 ст.266 КУпАП, п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі - Порядок), п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року(далі - Інструкція), згідно з якими у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Оскільки ОСОБА_1 висловив сумніви стосовно достовірності результатів огляду з використанням приладу "Drager", так як алкоголь не вживав, що підтверджується його письмовими поясненнями, даними у протоколі про адміністративне правопорушення та може підтвердити свідок ОСОБА_2 , поліцейські повинні були направити його для проходження огляду до закладу охорони здоров`я, чого зроблено не було, а відтак згідно з ч.5 ст.266 КУпАП огляд є недійсним.

Протиправні, як стверджує захисник, дії працівників патрульної поліції були оскаржені до Управління патрульної поліції у місті Києві і за результатами розгляду скарги було отримано лист № 561/41/11/2/02-2020 від 28.01.2020, в якому повідомлено, що лейтенанта поліції Шестопала А.В. та старшого лейтенанта поліції Стеблинського О.А. усно попереджено про дотримання службової дисципліни з метою недопущення подібних ситуацій в майбутньому. Тож, посилання у постанові судді на те, що після ознайомлення з результатами огляду ОСОБА_1 огляд у лікаря-нарколога на проходив, чим не спростував результати тестування з використанням приладу "Drager", є безпідставними, оскільки саме на поліцейських покладено обов`язок направити особу до закладу охорони здоров`я, а тому ця обставина не може ставитися в провину його підзахисному.

Суддею залишено поза увагою факт попередження поліцейських, не допитано свідків та службових осіб, при цьому враховано запис портативного відеореєстратора, який поліцейський вимкнув перед початком оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, чим порушив вимоги п.5 розділу ІІ, п.п.2 п.1 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, у відповідності з якою відеозйомка ведеться безперервно, і поліцейському забороняється примусово виключати відеореєстратор. Відеозапис, на переконання захисника, є недопустимим доказом і саме після того, як було завершено огляд, ОСОБА_1 висловив сумніви стосовно його результатів та відмовився підписувати протокол.

Водночас, той факт, що газоаналізатор "Drager" показав результат, який перевищує норму, жодним чином не спростовує можливу недостовірність цього результату, враховуючи те, що відповідно до роздрукованого чека тест проведено о 14:35 годині, а відеозаписом зафіксовано час огляду 13:43 година, що викликає об`єктивні сумніви стосовно належності та допустимості результатів огляду.

Вислухавши пояснення захисника Федорова Д.С. та ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи, дослідивши нові докази та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено раніше; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та показаннях газоаналізатора "Drager Alcotest 6820", згідно з якими за наслідками огляду ОСОБА_1 станом на 14 годину 15 хвилин 31.12.2019 року рівень алкоголю у видихуваному ним повітрі становив 0,4 ‰; письмових поясненнях свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у присутності яких проведено огляд.

Оскільки вказані докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

При цьому суд правильно не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 , який заперечив вживання алкоголю і пояснив, що пройти огляд у закладі охорони здоров`я йому не пропонували, незважаючи на незгоду з результатами огляду, про що навів у постанові відповідні мотиви.

За клопотанням сторони захисту судом апеляційної інстанції було заслухано пояснення свідка ОСОБА_2 .

Як пояснив свідок, він разом з ОСОБА_1 та іншими повертався з сауни, коли згадав, що забув мобільний телефон, і попросив ОСОБА_1 , який керував автомобілем, розвернутися. Після цього автомобіль зупинили поліцейські, повідомили, нібито ОСОБА_1 перебуває в стані сп`яніння, і стали оформляти документи. Він не бачив, як ОСОБА_1 проходив огляд з використанням газоаналізатора, тому що пішов за телефоном і був відсутній 12-13 хвилин. Коли повернувся, то не чув, щоб ОСОБА_1 пропонували пройти огляд у лікаря-нарколога. В його присутності ОСОБА_1 алкогольні напої не вживав.

Оцінюючи показання свідка, слід зауважити, що вони не підтверджують позицію захисту про те, що ОСОБА_1 висловив незгоду з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, а так само не спростовують висновки суду про керування порушником транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності з вимогами ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду на стан сп`яніння до найближчого закладу охорони здоров`я у разі незгоди з його результатами на місці зупинки передбачена також п.6 Порядку, п.7 розділу І Інструкції.

Згідно з п.3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п.7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з п.5 Порядку підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода

водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Огляд проведений в присутності свідків у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками, як то різка зміна забарвлення шкірного покриву, поведінка, яка не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота, про що зазначено в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, в якому він своїм підписом засвідчив, що з результатами згоден. Підписаний ОСОБА_1 і роздрукований показник результатів огляду. Також у разі незгоди з результатами огляду порушник мав можливість зазначити про це в протоколі про адміністративне правопорушення, однак таким правом не скористався. При цьому всупереч твердженням захисника протокол підписано ОСОБА_1.

Оскільки водій був згоден з результатами огляду і підстав для направлення його до закладу охорони здоров`я не було, посилання в апеляційній скарзі на недотримання поліцейськими вимог закону та Інструкції не відповідають дійсності.

Що стосується відповіді за підписом заступника начальника Управління патрульної поліції у місті Києві на скаргу захисника, то вона не є доказом вчинення поліцейськими протиправних дій.

Слід не погодитися і з доводами захисника про недопустимість запису портативного відеореєстратора поліцейського та роздрукованого показника газоаналізатора "Drager".

Розбіжність у часі, а саме, 14 година 15 хвилин у чеку і 13 година 43 хвилини - час проведення огляду на відеозаписі логічно пояснюються некоректним налаштуванням часу в одному з приладів. Відеозаписом зафіксовано, що перед оглядом ОСОБА_1 було здійснено контрольний замір повітря, продемонстровано свідкам та ОСОБА_1 відсутність алкоголю і тільки після цього проведено огляд останнього. А тому жодних сумнівів у достовірності зафіксованої у чеку та записі інформації, навіть за умови припинення запису, не виникає.

Таким чином обставини справи з`ясовані суддею місцевого суду повно, всебічно і об`єктивно, що спростовує доводи в апеляційній скарзі про протилежне, і винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Федорова Дмитра Сергійовича залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2020 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн