Житомирський апеляційний суд
Справа №295/7392/20 Головуючий у 1-й інст. Комнацький О. В.
Категорія ч.1 ст. 173-2 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі за участю ОСОБА_1 , його захисника Паламар К.І., потерпілої ОСОБА_2 , її представника Литвинчук Ю.В., справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 02 вересня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соснівка Житомирського району Житомирської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , непрацюючого,

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 02 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Згідно постанови суду, 09.06.2020, приблизно о 13 годині, ОСОБА_1 , знаходячись у АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно матері ОСОБА_2 , а саме умисно вчинив дії психологічного характеру, що виразилось у тому, що він висловлював на адресу останньої слова погроз та образ, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Богунського районного суду м. Житомира від 02.09.2020 р., а провадження по адміністративній справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Суд не повно з`ясував всі фактичні обставини справи те надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та надто суворе застосування стягнення, як вид покарання за адміністративне правопорушення, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Вказав, що обставини події, висвітлені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки не висловлював на адресу матері та брата ніяких погроз та образ та вказаного правопорушення не вчиняв.

Вважає, що матеріали справи не містять достатньо належних та допустимих доказів для висновку про те, що він вчинив домашнє психологічне насильство щодо своєї матері.

Зазначає, що покази свідка ОСОБА_3 не можуть бути прийняті судом, оскільки між ними існують неприязні стосунки вже довгий час

Вважає, що потерпіла намагається дискредитувати його та конфлікт створила сама, а саме, ображала, виганяла з кімнати, квартири, зачиняла двері, перешкоджаючи його доступу до квартири, що підтверджується копією аудіозапису конфлікту долученого до матеріалів справи. Був вимушений звернутись до працівників поліції так, як мати продовжувала свої протиправні дії щодо нього.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а також захисник та представник потерпілої під час апеляційного розгляду справи надали пояснення, аналогічні тим, що давали під час розгляду справи в суді першої інстанції. Підтвердили обставини конфлікту, що відображені у звукозаписі, який записував ОСОБА_1 на свій телефон.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Паламар К., Гришкун А.К., її представника адвоката Литвинчук Ю.В., перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Як вбачається з матеріалів справи вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував положень ст.ст.245, 252, 280 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом та прийшов до помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Так, ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративне правопорушення, яке полягає у вчинені домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №695637 від 09 червня 2020 року, 09.06.2020 р. приблизно о 13-й годині ОСОБА_1 , знаходячись за адресою у АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_2 , в ході якого висловлювався на адресу останньої словами брутальної лайки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУПАП.

Разом з тим, з аналізу положень ч.1 ст.173-2 КУпАП, протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначено що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно свої матері ОСОБА_2 в ході якого висловлював на її адресу слова брутальної лайки, а також змісту постанови суду першої інстанції, вбачається, що суд кваліфікував його дії як вчинення умисних дії психологічного характеру, що виразилось у тому, що він висловлював на адресу останньої слова погроз та образ, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої Тобто суд вийшов за межі обвинувачення у вчинення правопорушення, встановленого поліцейськими на місці та зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 256 КУпАП є основним процесуальним документом, в якому зазначаються встановлені відповідним повноважним органом обставини правопорушення та зазначається його кваліфікація, саме на підставі та в межах протоколу уповноваженим на то органом здійснюється розгляд справи по суті, і виходити за межі обставин, зазначених в ньому, орган, який розглядає адміністративну справу, не може.

Крім того слід зазначити, що дослідивши наявні в справі докази та прослухавши аудіозапис конфлікту між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , здійснений останнім та визнаний усіма учасниками судового розгляду як достовірний, прихожу до висновку про те, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наявні тривалі конфліктні відносини, при цьому ініціатором даного конфлікту саме 09.06.2020 є ОСОБА_2 , яка своїми образами та погрозами фактично спровокувала ОСОБА_1 на деякі негативні вислови на свою адресу у відповідь на вказані неправомірні дії, які не можуть бути розцінені як такі, що могли потягнути шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_2 , як то помилково було встановлено судом першої інстанції.

При цьому з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 правомірно перебував в квартирі, оскільки має право на користування нею, мав розмову зі своїм братом, в яку в грубій формі втрутилася ОСОБА_2 .

Зазначені обставини також у повному обсязі підтверджуються і постановою Богунського районного суду м.Житомира від 02.09.2020 про визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП за тих самих обставин того самого конфлікту. Вказана постанова набрала законної сили.

При цьому посилання ОСОБА_2 та її представника на те, що неправомірні дії ОСОБА_1 полягали також в тому, що він протиправно заходив до її кімнати під час, коли та перевдягалася, спричинив їй тілесне ушкодження у виді переламу ребра, надавши на підтвердження цього медичні документи, не можуть бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в даному випадку за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки зазначені неправомірні дії не були встановлені працівниками поліції та не були викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому суд позбавлений повноважень додатково встановлювати обставини правопорушення та збільшувати обсяг обвинувачення у його вчиненні, перебираючи таким чином на себе функцію обвинувачення.

Крім того, з пояснень самої потерпілої та її представника вбачається, що з приводу спричинення вказаних тілесних ушкоджень ними було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, що в свою чергу також виключає притягнення тієї ж особи за вказаним фактом до іншої, в нашому випадку - адміністративної відповідальності.

Таким чином, аналізуючи наявні матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії, вчинені ОСОБА_1 , не містять дій насильницького характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Наявні в матеріалах справи докази не підтверджують в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Виходячи з наведеного, вбачається, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження під час апеляційного провадження, і вона підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 02 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: