Справа № 206/306/20
Провадження № 3/206/589/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Грицаюк Н.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 не виконує батьківські обов`язки по вихованню малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: 16.01.2020 року близько 19-00 год. перебувала в стані алкогольного сп`яніння, в будинку де мешкає малолітня дитина антисанітарні умови, відсутнє світло, опалення та водопостачання. Малолітнього ОСОБА_2 було доставлено до лікарні. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином сповіщеною про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, шляхом повідомлення у протоколі про адміністративне правопорушення та направлення смс-повідомлення до суду не з`явилася. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляла. Наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Тому, на підставі ч.2 ст.268 КУпАП, враховуючи, що дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, вважаю за можливе розглядати справу в її відсутності.

Так, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №463710 від 16.01.2020 року, актом про доставку малолітнього ОСОБА_2 до відділення лікарні.

Приймаючи до уваги викладене, роблю висновок про доведеність вини правопорушника в тому, що вона ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя малолітнього сина, чим порушила вимоги ч.1 ст.184 КУпАП.

Отже, виходячи з викладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, слід визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н.М. Грицаюк