Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/13/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Іващенко В. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2020 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Склярова О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , працює охоронцем в Дніпроенергопром, Новоархангельського району, Кіровоградської області

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.09.2019 року ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 08 липня 2019 року о 02:06 годині в місті Світловодськ Бульвар Дніпровський, Кіровоградської області керував автомобілем FORD KA державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що під час розгляду справи суд порушив його права та допустив порушення процесу під час розгляду справи. В ході розгляду справи суд викликав судовими повістками свідків зазначених в протоколі, однак не допитавши їх прийняв рішення у справі. Також, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, суд першої інстанції провів розгляд справи без його участі так як він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Просить також поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, мотивуючи тим, що вказану постанову суду він не отримував по пошті, оскільки вона була надіслана не на його адресу, де він прописаний та проживає, а на іншу. Так, він прописаний в АДРЕСА_1 , а вона була направлена за адресою АДРЕСА_2 . Про наявність цього рішення суду він дізнався випадково від працівників поліції, які прибули до нього щоб вилучити посвідчення водія, після чого він звернувся до адвоката Філоненко О.В., який в Світловодському міськрайонному суді 21 листопада 2019 року отримав оскаржувану постанову суду.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку та доводи скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 не був присутній під час винесення постанови по справі в суді першої інстанції, тому десятиденний строк на оскарження постанови, виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слід рахувати з моменту отримання її копії, тобто з 21.11.2019 року. Суд вважає за необхідне прийняти подану ОСОБА_2 апеляційну скаргу до розгляду, поновивши йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

У відповідності зі ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ч.1ст.277 КУпАП встановлено, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшла до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області 11 липня 2019 року.

ОСОБА_1 , достовірно знаючи, що дана справа розглядається в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області, не вжив заходів для явки до суду, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи 26 вересня 2019 року та для з`ясування стану розгляду судового провадження в період з 11 липня 2019 по 26 вересня 2019, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не з`явився 26 вересня 2019 у судове засідання без поважних причин.

Враховуючи вимоги ч.1 ст.277 КУпАП, відповідно до якої справи про адміністративні правопорушення мають скорочений термін розгляду, який становить лише 15 днів, то апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції здійснив всі можливі заходи для належного сповіщення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду його справи, проте останній в судове засідання не з`явився, не залучив для представництва та захисту його інтересів адвоката, але був належним чином повідомлений про дату розгляду справи.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), зазначив, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, апеляційний суд визнає, що процесуальні права ОСОБА_1 не були порушені та вважає необґрунтованими доводи апелянта в цій частині.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, пояснивши, що він 08.07.2019 року знаходився вдома. Приблизно 2.00 год. він спустився з квартири до свого автомобіля, щоб взяти сигарети, оскільки авто стояло біля під`їзду будинку. Коли він вже закрив автомобіль, в цей час до нього підійшли працівники поліції та сказали, що їм потрібно перевірити документи, так як з їх слів його автомобіль схожий на той, який знаходиться у розшуку. Він пояснив, що в автомобілі документів не має, вони у квартирі і їх потрібно взяти та він пішов до квартири, проте працівники поліції вже в під`їзді будинку наділи на нього кайданки та відвезли до відділу поліції. На наступний день він прийшов забрати автомобіль, оскільки його забрали на штраф майданчик. При цьому працівники поліції протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не складали. Свідків, зазначених у протоколі він не бачив. Через деякий час від виконавчої служби він дізнався, що на нього накладений штраф постановою за порушення вимог ст.126 КУпАП. Штраф він сплатив ще до того як дізнався про постанову.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №032267 від 08.07.2019 року (а.с.1), поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с.3), поясненнями свідка ОСОБА_4 (а.с.4), рапортом поліцейського Світловодського ВП в Кіровоградській області (а.с.5), з якого вбачається, що під час патрулювання на автомобілі близько 02:06 години 08 липня 2019 року був затриманий громадянин ОСОБА_1 , який керував автомобілем за порушення правил дорожнього руху. Під час спілкування з ОСОБА_1 було виявлено, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме було чути виражений запах алкоголю з порожнини рота та нестійка хода, після чого йому було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, та почав втікати до будинку, його було попереджено припинити протиправні дії, та про застосування до нього фізичної сили і спеціальних засобів, останній не реагував на законні вимоги. Після чого останнього затримано, та доставлено до Світловодського ВП для складання адміністративних протоколів. Надалі було повідомлено про його затримання дружину, та правову безоплатну допомогу.

Із Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу вбачається, що поліцейським Світловодського ВП Кодак Є.Ю., в присутності свідків було здійснено огляд та тимчасове затримання на стоянку автомобіля FORD KA державний номерний знак НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_1 (а.с.6)

Із протоколу АЗ №096721 від 08 липня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 було доставлено у службове приміщення кімнату прийому громадян при Світловодському ВП ГУНП в Кіровоградській області для оформлення адміністративних матеріалів, а саме протоколу. Від підпису протоколу останній відмовився.(а.с.7)

Із первинних пояснень ОСОБА_1 , що містяться в матеріалах адміністративної справи вбачається, що його було зупинено працівниками поліції на належному йому автомобілі FORD KA державний номерний знак НОМЕР_1 , за підозрою у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Перебування в нетверезому стані. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, від проходження медичного освідування в установленому законом порядку відмовився у зв`язку з релігійним мотивами. 08.07.2019 року ним було отримано від працівників поліції належний йому транспортний засіб та отримано копію протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.(а.с.10, 11)

Твердження апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не допитано свідків, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що дають правові підстави для скасування постанови суду, адже у справі зібрано достатньо доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Тим більш, за клопотанням ОСОБА_1 про допит свідків, під час розгляду в апеляційній інстанції допитано свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що 08.07.2019 року він був запрошений працівниками поліції в якості свідка, як водій ОСОБА_1 відмовляється пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та відмовився проїхати до закладу охорони здоров`я. Після чого патрульні стосовно ОСОБА_1 склали протокол про адміністративне правопорушення. Разом з ним, був присутній і другий свідок. Він особисто підписав пояснення та протокол про адміністративне правопорушення.

Допитаний в апеляційній інстанції свідок ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_1 є його товариш. 08.07.2019 року він разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_6 були у ОСОБА_1 вдома та вживали спиртні напої. Близько 02 год. ОСОБА_1 вийшов з квартири та пішов до свого автомобіля, щоб взяти цигарки. Пройшовши декілька хвилин, вони захвилювалися, що ОСОБА_1 довго немає. Вийшовши у під`їзд будинку почули шум та побачили як ОСОБА_1 працівники поліції забрали у поліцейський відділок.

Аналогічні пояснення надав свідок ОСОБА_6 .

Однак, апеляційний суд не може прийняти до уваги вказані показання свідків, оскільки вони суперечать доказам у справі, є товаришами ОСОБА_1 та заінтересованими особами у наслідках розгляду справи.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Так, ст.130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, складено протокол про адміністративне правопорушенні з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №032267 від 08.07.2019 року свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 засвідчили факт відмови апелянта від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому даний протокол є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу та спростовуються сукупністю даних, що містяться в матеріалах провадження.

Відтак, згідно сукупності досліджених доказів, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмови від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Не знаходять об`єктивного підтвердження доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 проте, що 08.07.2019 року транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння він не керував, а стояв біля автомобіля.

Так, в матеріалах справи є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 №018578, згідно якої 08.07.2019 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом FORD KA державний номерний знак НОМЕР_1 в місті Світловодськ Бульвар Дніпровський, Кіровоградської області, не мав при собі (не пред`явив для перевірки) посвідчення водія, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. (а.с.8)

Таким чином, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджено і зазначеною постановою інспектора поліції, оскільки час і місце правопорушення охоплене подією та обставинами, які встановлюються в межах розгляду даної справи про адміністративне правопорушення.

Більш того, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтвердив, що він сплатив штраф за вказане адміністративне правопорушення, що спростовує твердження апелянта про не керування останнім транспортним засобом 08.07.2019 року.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які засвідчують керування транспортним засобом, є не обґрунтованими, та спростовуються наведеними вище доказами.

Крім того, як вказувалося вище щодо апелянта складено протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, апеляційний суд зазначає, що таке направлення виписується для закладу охорони здоров`я, як підстава для проведення огляду.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції, саме на поліцейських покладено обов`язок забезпечити доставку водіїв до закладу охорони здоров`я для проведення огляду.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження будь-якого огляду на стан алкогольного сп`яніння у поліцейських були відсутні підстави для оформлення такого направлення.

Дії поліцейського по складанню протоколу про адміністративне правопорушення у даній справі відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та нормам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», не оспорювалися ОСОБА_1 в порядку ст. 267 КУпАП.

Отже, така позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка апелянта, не підтверджена належними і достатніми доказами та не узгоджується з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом, як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Окрім того, доводи апеляційної скарги щодо того, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу без участі ОСОБА_1 , чим порушив право на захист є безпідставними.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції вживав дієві заходи, щодо своєчасного сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи.

Зокрема, повідомлення здійснювалися засобами поштового зв`язку, на адресу, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 усе таки був повідомленим про час та місце розгляду справи, згідно поштового повідомлення про вручення відправлення. (а.с.20)

Однак, клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходило. За таких обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку, про умисне ухилення правопорушника від явки до суду та можливість розгляду справи за його відсутності.

Окрім того, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, ОСОБА_1 було забезпечено право бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в апеляційному суді разом із захисником, надати особисті пояснення, бути заслуханим судом, надати докази що доводять його невинуватість тощо.

Так, при розгляді справи в апеляційному суді апелянт будь яких доводів, які б ставили під сумнів висновок суду першої інстанції щодо визнання його винним за ч.1 ст.130 КУпАП, суду не надав.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане також узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Інші доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та повністю спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи наведене, суддями місцевого та апеляційного суду було повно та об`єктивно досліджено наявні у справі докази та районним судом винесено законну та обґрунтовану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 08.07.2019 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем FORD KA, державний номерний знак НОМЕР_1 , тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

З огляду на викладене, постанова судді районного суду щодо ОСОБА_2 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2019 року щодо нього - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду І.С. Олексієнко