Справа № 315/283/20
Номер провадження № 3/315/105/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Гуляйполе

Суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Телегуз С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.183-1 КУпАП, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 12 від 18.02.2020 року, ОСОБА_1 не сплачує аліменти згідно викнавчого листа № 2-1257, виданого 13.09.2007 року Запорізьким районний судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 23.07.2007 року та до досягнення нею повноліття, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме, до заборгованості, яка станом на 31.01.2020 року складає 11312,60 грн.

У судовому засіданні правопорушник свою вину визнав.

Наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлені протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями самого правопорушника.

Відповідно до ч.3 ст.183-1КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Тобто обов`язковою кваліфікуючою ознакою є повторність протягом року.

Разом з тим, матеріали справи не містять даних, що ОСОБА_1 раніше вже притягався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.183-1 КУпАП,

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норму, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Суд вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 183-1 КУпАП не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду даної справи, та вважає необхідним перекваліфікувати його дії на ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

На підставі вищевикладеного,суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_4 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП за ознаками: несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність та наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини справи, суд вважає необхідно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт.

Відповідно до ст.4 ч.2 п.5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з ухваленням постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід стягнути судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, ч.1 ст.183-1, ст. ст. 283-285, ст. ст. 287, 294, 307, 308 КУпАП,-

постановив:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт строком на 120 годин.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Гуляйпільський районний суд Запорізької області.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: С.М.Телегуз