Провадження № 33/4820/590/20
Справа № 673/698/20 Головуючий в 1-й інстанції Дворнін О. С.
Категорія: ч.1 ст.130 Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2020 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., захисника Довгаля П.С., в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника Довгаля П.С. на постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області 11 серпня 2020 року,-

п о с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , непрацюючого, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 420 грн. 40 коп.

За постановою місцевого суду, 15.05.2020 року о 12 год.15 хв. в м. Деражня Деражнянського району Хмельницької області, по вул. Слободи, громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді різкого запаху алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук та почервоніння обличчя, однак, в присутності двох свідків відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також у медичних закладах МОЗ України, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно якого водій повинен за вимогою працівника поліції пройти у встановленому порядку освідування для визначення стану алкогольного сп`яніння, дії наркотичних чи токсичних речовин.

Не погоджуючись із рішення місцевого суду, захисник Довгаль П.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та постановити нову, якою закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази його вини.

Стверджує, що ОСОБА_1 , у вказаний день та час не керував транспортним засобом, а знаходився на стоянці. Коли під`їхали працівники поліції, то почали звинувачувати його у тому, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, при складанні протоколу, працівники поліції порушили процедуру складання протоколу, а саме, дали підписати протокол свідкам події, коли він не був заповненим.

При спілкуванні працівників поліції з ОСОБА_1 , останній, перебував у медичній масці, на певній відстані, тому твердження поліцейських, що у ОСОБА_1 був різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, не відповідають дійсності.

Підстав для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не було, тому останній відмовився від такого.

Заслухавши захисника на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та в апеляційній скарзі, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається, що захисник Довгаль П.С. копію оскаржуваної постанови отримав 08.09.2020 року, про що свідчить його особистий підпис. В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник пояснив, що він з 18.08.2020 року по 05.09.2020 року перебував у відпустці, на проголошенні оскаржуваної постанови не був, тому з поважних причин пропустив строк на апеляційне оскаржування.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про повне доведення вини ОСОБА_1 у скоєні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №237997 від 15.05.2020 року вбачається, що в м.Деражня, по вул.Слобода, гр. ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ2121 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервонінням шкіри обличчя, різкий запах алкоголю з ротової порожнини та тремтінням пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. (а.с.1).

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення, оглянутим місцевим та апеляційним судами.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, ОСОБА_1 чи його захисником Довгалем П.С. не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Так, у судовому засіданні апеляційної інстанції, при перегляді відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, убачається, що працівниками поліції транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , був зупинений з причин закінчення строку страхувального полісу, про що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 . В ході спілкування, останній, вказану обставину підтвердив.

В подальшому поліцейський пояснює ОСОБА_1 , що у нього є підозра у тому, що, в останнього є ознаки алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння обличчя, тремтіння рук та пропонує йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але ОСОБА_1 відмовляється, від такого огляду, в присутності двох свідків, вказує, що він не бажає його проходити.

Твердження, в процесі апеляційного розгляду та в апеляційній скарзі захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а знаходився в автомобілі на стоянці, що поліцейські не зупиняли його транспортний засіб, а під`їхали вже на стоянку, до припаркованого транспортного засобу, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються доказами, дослідженими судом першої та апеляційної інстанції, а саме відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції порушили процедуру складання протоколу, а саме, дали підписати протокол свідкам події, коли він не був заповненим, не беруться до уваги, так як не підтверджуються відповідними доказами.

Посилання захисту на те, що при спілкуванні працівників поліції з ОСОБА_1 , останній, перебував у медичній масці на певній відстані, тому твердження поліцейських, що у нього був різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, спростовуються відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що поліцейський вказував ОСОБА_1 та показував на такі ознаки.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області 11 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Довгаля П.С. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша