Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/949/20
Провадження № 3/674/451/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м.Дунаївці

Суддя Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Шклярук В.М., розглянувши матеріали Дунаєвецького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого водієм автобусного маршруту, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , будучи водієм автобуса Scania, номерний знак НОМЕР_2 , 16.08.2020 близько 18 год. 00 хв. на автодорозі в м.Дунаївці здійснював регулярне перевезення пасажирів за маршрутом "Москава - Кам`янець-Подільський" без одягнутих засобів індивідуального захисту (захисної маски чи распіратора), що прикривають рот та ніс, чим порушив вимоги абзацу 2 підпункту 2 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 проти вказаного правопорушення заперечив.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступник висновків.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, об`єктивна сторона, інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення за ст.44-3 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не виконав вимоги абзацу 2 підпункту 2 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", яким визначено, що на період дії карантину перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно;

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджена: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №689724 від 16.08.2020, а також оглянутим відеозаписом, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 дійсно здійснював перевезення пасажирів в маршрутному автобусі без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, у тому числі виготовлених самостійно, а також допустив перебування в автобусі пасажирів без належним чином одягнених засобів індивідуального захисту.

З врахуванням викладеного, вважаю, що достатнім та необхіднимдля виховання особи правопорушника, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, буде адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі в межах санкції ст. 44-3 КУпАП, враховуючи при цьому його матеріальний та сімейний стан.

Підстав для застосування до ОСОБА_1 більш м`якого покарання не знаходжу, оскільки останній являється водієм маршрутного автобусу, у якому перебував без засобів індивідуального захисту та допустив без них пасажирів, здійснюючи перевезення, хоча як перевізник повинен здійснювати контроль за використанням засобів індивідуального захисту пасажирами,чим створив підвищену небезпеку для оточуючих та загрозу суспільству і окремим громадянам поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Крім того, слід врахувати складну епідеміологічну ситуацію, яка на даний час склалась на території України та зокрема Дунаєвецького району щодо поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а також значне збільшення кількості інфікованих, що також зумовлено відсутністю дотримання елементарних санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм під час боротьби з інфекційними хворобами

Відповідно до ст.ст.34, 35 КУпАП обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.44-3, ст.ст.283-285 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі)неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя В. М. Шклярук