Справа № 242/768/20
Провадження № 3/242/334/20
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2020 року м. Селидове

Суддя Селидівського міського суду Донецької області Владимирська І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Селидівського ВП Покровського ГУНП України в Донецькій області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 № 202838 від 15.02.2020 року, ОСОБА_1 15 лютого 2020 року о 03 годині 20 хвилин в м. Селидове по вул. Козацькій, біля буд. № 17, керував автомобілем марки «Chevrolet Evanda», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, тим самим порушив вимоги п.п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надавав суду письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких факт адміністративного правопорушення, викладений в протоколі, не визнав та зазначив, що підстави, з яких поліцейський виходив, що в нього нібито є ознаки алкогольного сп`яніння є необґрунтовані та поліцейським під час зупинки вони не називалися, поліцейським права та обов`язки не роз`яснювалися, не роз`яснювалися наслідки відмови від проходження медичного огляду чи то наслідки його проходження, та належним чином не роз`яснено за якою статтею його буде притягнуто до відповідальності у разі встановлення ознак сп`яніння чи то відмови пройти медичний огляд для встановлення таких ознак. Крім того, зазначив, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння із застосування спеціальних технічних засобів на місці зупинки, а лише попросив надати документи, які підтверджують факт повірки вказаного спецзасобу. Також зазначив, що свідки під час його зупинки та складання протоколу про адміністративне правопорушення участі не приймали, були запрошені поліцейським пізніше та письмові пояснення одного зі свідків взагалі не мають жодних відомостей щодо адміністративного правопорушення, оскільки до протоколу долучено пустий бланк.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали справи та поданні до суду заперечення, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. Тобто, якщо за вчинення адміністративного правопорушення, передбачена, крім іншого, така санкція, як позбавлення права керувати транспортним засобом, таке інкриміноване діяння має характер кримінального, що в свою чергу, говорить про необхідність забезпечення і дотримання процедурних гарантій, визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод: забезпечення прав людини на захист, в тому числі: знати про можливості застосування адміністративної санкції і про факти, які ставляться йому в провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту, отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти нього.

Згідно ст. 63 Конституції України підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист.

Згідно ч. 1 ст. 263 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до п. 2 розділу XIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. Під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

В рішеннях Європейського суду з прав людини по справах «Гефген проти Німеччини» від 30.06.2008 року, Яременко проти України» від 30.04.2015 року, де викладена концепція «плоди отруйного дерева», сенс якої зводиться до того, що якщо джерело доказів є недопустимим, то всі докази, отримані за його допомогою будуть такими ж.

Суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення не містить підпису ОСОБА_1 графі щодо роз`яснених йому прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 263 КУпАП України.

Проаналізувавши надані докази та протокол про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, роз`яснення поліцейським права та обов`язків особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та роз`яснення наслідків відмови пройти медичний огляд.

Немаловажним є також і той факт, що відповідно до п. 4 розділу IІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Згідно п. 6 розділу I вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 розділу I вказаної Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Суд звертає увагу на той факт, що в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі відсутня інформація про запропонування поліцейським ОСОБА_1 пройти огляду на стан сп`яніння із застосування спеціальних технічних засобів на місці зупинки, а лише зазначено «Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився».

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, в Додатку «1 затверджено форму направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння є направлення водія на огляд, а з урахуванням п. 15 розділу 3 Наказу МВС України 09.11.2015 року N 1452/735 також акт за підписом лікаря закладу охорони здоров`я.

Натомість долучена до матеріалів справ, форма направлення для проходження медичного огляду, не міститься в собі відомостей про відмову ОСОБА_1 в її отриманні, а так само завірення її підписами свідків, які б могли засвідчити відмову в отриманні.

Згідно ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Слід також зауважити, що згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Суд також не може прийняти в якості належного та допустимого доказу відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, пояснення свідка ОСОБА_2 , оскільки його письмові пояснення не містять в собі жодних відомостей, які б мали значення та доказовість в справі про адміністративне правопорушення, зокрема в поясненнях відсутні данні про дату, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, особу правопорушника, хто саме та коли відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Тобто до протоколу додано пустий бланк пояснення свідка, який в тому числі ним не підписаний та відібраний взагалі іншим поліцейським, який протокол про адміністративне правопорушення не складав.

Крім того, зазначені в протоколі свідки, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що отримані поліцейським під час складання протокол про адміністративне правопорушення докази та сам протокол не можуть бути прийняті судом у якості доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки отримані з численними порушеннями чинного законодавства та обмеженням ОСОБА_1 права на захист.

Слід також зауважити, що в порушення вимог п. 8 розділу XIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, інформація про прізвище, ім`я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім`я, по батькові поліцейського записана прописом.

Підсумовуючі все вищевикладене слід також зазначити, що в своїх рішеннях у справі «Малофєєва проти Росії» та справі «Карелін проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 283, 285 КУпАП,

П о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 130 ч. 1 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 202838 від 15.02.2020 року закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову суду може бути подано до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.М. Владимирська