Провадження № 3/592/2343/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Косолап Марина Миколаївна, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Суми, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ТОВ «Сумипастранс» водієм, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за статтею 44 - 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

Відповідно до Протоколу про адміністративне правопорушення від 05.11.2020 Серія АПР18 068178 за статтею 44 - 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 ставиться за провину те, що 05.11.2020 близько 17 год. 45 хв. рухався за маршрутом № 172, а саме в м. Суми по проспекту Курському, 58, керував транспортним засобом БАЗ А 079.14, номерний знак НОМЕР_2 , здійснив регулярне перевезення на міжміському маршруті «Суми-Стецьківка» в кількості осіб 31, що перевищувало кількість місць для сидіння передбаченого технічною характеристикою транспортного засобу (у реєстраційних документах на цей транспортний засіб вказана кількість 21 місце для сидіння), чим порушив вимогу підпункту 2 пункту 11 Постанови КМУ від 22.07.2020 № 641.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він працює водієм в ТОВ «Сумипастранс» та на автобусі здійснює перевезення пасажирів за маршрутом № 172 «Суми-Стецьківка». Люди, які їдуть з села довго чекають транспорт і не можуть виїхати, просяться щоб він їх забрав, а йому їх жалко, тому бере стоячих пасажирів.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

У розумінні статей 8, 256, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. За наслідком розгляду протоколу суд має право прийняти одне із рішень, передбачених статтею 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Стаття 44 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма є бланкетною.

Відповідно до протоколу ОСОБА_1 ставиться за провину порушення вимог «підпункту 2 пункту 11 Постанови КМУ від 22.07.2020 № 641».

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова КМУ від 22.07.2020», в редакції постанови від 23.10.2020, чинної момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 грудня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Підпунктом 2 пункту 11 Постанови КМУ від 22.07.2020 № 641, в редакції постанови від 23.10.2020, чинної момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачено, що на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено «зелений» рівень епідемічної небезпеки, забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Відповідно до Протоколу № 40 позачергового засідання державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 30.10.2020 встановлено з 00 год. 00 хв. 02.11.2020 «червоний» рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19, зокрема, і у м. Суми та Сумському районі.

Отже, станом на 05.11.2020 в м. Суми (місце вчинення правопорушення за протоколом) установлено «червоний» рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19, однак підпункт 2 пункту 11 Постанови КМУ від 22.07.2020 № 641, що ставиться за провину ОСОБА_1 передбачає відповідальність за здійснення, зокрема, регулярних перевезень пасажирів в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено «зелений» рівень епідемічної небезпеки, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували факт порушення ОСОБА_1 підпункту 2 пункту 11 Постанови КМУ від 22.07.2020 № 641 не встановлено.

З урахуванням положень частини 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За наслідками розгляду справи, з огляду на бланкетність статті 44-3 КУпАП, суддя не має права у постанові самостійно визначати пункт, підпункт Постанови КМУ від 22.07.2020 № 641, який не ставився за провину у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами статей 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

За містом статей 279, 280 КУпАП правопорушення справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за наслідками розгляду вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати.

Відповідно до вимог статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь.

З огляду на досліджені судом докази слід дійти висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП не може бути визнана доведеною, оскільки відсутні належні та допустимі докази, які б «поза розумним сумнівом» вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції статті 44-3 КУпАП за обставинами викладеними у протоколі.

За наведених обставин на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за статтею 44-3 КУпАП.

Керуючись статтею 44 - 3, пунктом 1 частини 1 статті 247, пунктом 3 частини 1 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 44 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.М. Косолап