Справа №592/997/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Князєв В. Б.
Номер провадження 33/816/151/20 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Безуглої К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 лютого 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий в АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 лютого 2020 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 18.01.2020 року о 22.40 год. в м.Суми по вул.Іллінська біля буд.86, керував транспортним засобом MERCEDES - BENZ, н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився в присутності двох свідків на місці зупинки за допомогою алкотестер «Драгер» №0214, проба позитивна 1,83 ‰, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 лютого 2020 року, скасувати, а провадження відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанову суду першої інстанції ОСОБА_1 вважав незаконною та необґрунтованою. Стверджував про порушення його права на захист, оскільки судовий розгляд справи відбувався у його відсутність. До суду не прибув через своє відрядження на роботі, а про можливість подання клопотання про відкладення слухання на іншу дату був не обізнаний. Переконаний, що справа судом розглянута однобоко і формально, без допиту свідків. Стверджував, що транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не керував, поліція його не зупиняла, транспортний засіб стояв на узбіччі дороги біля житлового будинку за № 86 по вул. Іллінська в м. Суми та рух не здійснював. Погоджувався, що вживав слабоалкогольні напої, однак після зупинки авто, яке мав намір залишити біля двору свого знайомого. Не погоджувався з поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вони 18.01.2020 року під час руху автомобіля і його зупинки поліцією присутні не були. Що стосується акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів про виявлення у нього алкогольного сп`яніння, то перебування його в такому стані само по собі не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також, просив врахувати, що в складеному відносно нього протоколі містяться виправлення в частині дати повідомлення про розгляд матеріалів справи, та що на момент складання протоколу і надання свідками пояснень відеозапис був відсутній.

Вислухавши захисника Безуглу К.В., яка вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 підтримала, просила їх задовольнити, постанову суду першої інстанції, скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність заст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 277920 від 18.01.2020 року, складеному уповноваженою на те особою у відповідності до вимог закону, з якого вбачається те, що 18.01.2020 року о 22.40 год. в м.Суми по вул.Іллінська біля буд.86, ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDES - BENZ, н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився в присутності двох свідків на місці зупинки за допомогою алкотестер «Драгер» №0214, проба позитивна 1,83 ‰, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Про час та місце розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлено, зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому роз`яснено, протокол ОСОБА_1 підписаний (а.с. 1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних пристроїв відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння - 1,83 %. Достовірність змісту акту засвідчено підписами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 2);

- роздруківкою з газоаналізатору алкотестера Драгер відповідно до якої при огляді ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння - 1,83 %. З результатом огляду ОСОБА_1 згодний, на що вказує його підпис та відсутність зауважень (а.с. 3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були залучені в якості свідків та відповідно до пояснень яких вони вказують, що вони були присутні при проходженні ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою Драгер. Результат огляду був позитивний - 1,83 %, ОСОБА_1 з ним погодився (а.с. 4, 5);

- письмовою розпискою ОСОБА_6 відповідно до якої той зобов`язується доставити транспортний засіб MERCEDES - BENZ, н.з. НОМЕР_1 , до місця стоянки та зобов`язується не допускати ОСОБА_1 до керування авто (а.с. 6);

- дослідженими апеляційним судом матеріалами відео з камер працівників поліції, відповідно до якого вбачається факт зупинки поліцією транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , факт виявлення в нього ознак алкогольного сп`яніння, факт пропозиції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, на що той погоджується та в присутності свідків проходить такий огляд (а.с. 9).

Дослідивши вказані матеріали справи в своїй сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9. «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння він не керував, поліція його не зупиняла, транспортний засіб стояв на узбіччі дороги біля житлового будинку за № 86 по вул. Іллінська в м. Суми та рух не здійснював, то їх апеляційний суд вважає надуманими, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами дослідженого відео, зміст якого викладено вище. Цим же відео спростовуються і твердження апелянта про те, що алкоголь він вживав тільки після зупинки авто.

Що стосується акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, на який апелянт вказує як на такий, що сам по собі не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то апеляційний суд звертає увагу ОСОБА_1 на те, що вказаний доказ враховується судом в сукупності з іншими, наявними в матеріалами справи доказами, з ними узгоджується та підстав вважати його не допустимим, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Щодо пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які апелянт теж ставить під сумнів оскільки вказані особи 18.01.2020 року під час руху автомобіля і його зупинки поліцією присутні не були, то вказані твердження апелянта апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки факт керування ОСОБА_1 підтверджується матеріалами дослідженого відео, а вказані свідки, були залучені працівниками поліцією, виключно з метою їх присутності при проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки його транспортного засобу.

Підстав для безпосереднього допиту свідків в суді, з чим не погоджувався апелянт, суд апеляційної інстанції, з урахуванням встановлених обставин справи, не вбачає.

Щодо тверджень апелянта про порушення його права на захист, оскільки судовий розгляд справи відбувався у його відсутність, то з ним апеляційний суд погодитись теж не може, оскільки як вбачається зі змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, останній був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про що засвідчив протокол своїм підписом. Вказана в протоколі дата судового розгляду - 30.01.2020 року. Цього ж дня, ОСОБА_1 подав до суду заяву про відкладення судового засідання на іншу дату з метою залучення для захисту своїх інтересів адвоката (а.с. 12), у звязку з чим судове засідання було відкладено на 07.02.2020 року, про що ОСОБА_1 повідомлено під підпис (а.с. 13). Між тим, будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, до суду першої інстанції ОСОБА_1 так і не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив та клопотань про відкладення слухання справи на іншу дату суду не подав, у зв`язку з чим, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому, доводи апелянта про те, що до суду він не прибув через відрядження на роботі та через свою необізнаність про необхідність подання клопотань, то їх апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки дані обставини не звільняють особу від покладених на неї обов`язків, в тому числі з`явитись до суду, або ж повідомити про сою неявку та поважність причин такої неявки з наданням підтверджуючих на те доказів.

Щодо доводів апелянта про наявність в протоколі виправлень - в частині дати повідомлення про розгляд матеріалів справи, то вказана обставини не може ставити під сумнів достовірність всього змісту протоколу та належності його як доказу. Виправлення в цій частині є нічим іншим як технічною опискою, яка ніяким чином на суть справи не вплинула.

Обираючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП, урахував дані про особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, та в межах безальтернативної санкції ч.1 ст.130 КУпАП призначив таке, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову, без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.