ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/625/20 Номер провадження 33/814/755/20Головуючий у 1-й інстанції Петренко Л. Є. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Захожай О.І. з секретарем Радько О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Диканського районного суду Полтавської області від 27 жовтня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності - 08.09.2020 постановою Диканського районного суду Полтавської області, яка набрала законної сили 19.09.2020, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 121, 122-2, ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності;

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення - штрафу у розмірі одна тисяча двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді, 24.08.2020 року близько 22 год. 30 хв. по вул. Пушкіна смт. Диканька Полтавської області ОСОБА_1 , повторно протягом року, керував транспортним засобом ВАЗ 21083, реєстраційний номер НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КпАП України, а провадження закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що у зв`язку з набранням чинності з 01.07.2020 ЗУ № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який скасував адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані сп`яніння та з причин того, що станом на час розгляду справи не існує закону про таку відповідальність, тобто в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП в редакції станом на час розгляду справи.

Крім того, вказує, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, судом першої інстанції було порушено його право на захист та безпідставно розглянуто справу без його участі. Зазначає, що відсутні будь-які докази того, що протокол про адміністративне правопорушення складено в двох примірниках, один з яких був під розписку вручений особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та не були допитані свідки, на пояснення яких суд першої інстанції посилається в своїй постанові.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис події, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Також вважаю можливим закінчити розгляд справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги він був повідомленими належним чином, що підтверджується матеріалами справи та направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Положення ч.2 ст.130 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 244505 від 24.08.2020, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 24 серпня 2020 року, які, кожний окремо, пояснили, що вони були запрошені поліцейськими в якості свідків та в їх присутності громадянин ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager», а також від медичного огляду. Крім цього, вказані свідки у своїх письмових поясненнях вказали, що ОСОБА_1 мав різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нерозбірливу мову та нестійку ходу;

- відеозаписом нагрудної камери патрульного поліцейського, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 , в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager», а також від медичного огляду;

- постановою Диканського районного суду Полтавської області від 08 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 121, 122-2, ч.ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП, яка набрала законної сили 19.09.2020.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, яка протягом року притягувалась до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених в них обставин судом апеляційної інстанції не встановлено.

Згідно ст. 254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської організації.

Тобто, причетність особи до вчинення адміністративного правопорушення встановлюється судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та доказів доданих до нього.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення складено вірно із дотриманням положень ст.256 КпАП України, докази в матеріалах справи є послідовними та несуперечливими, повністю дослідженими судом в судовому засіданні, що спростовує твердження апелянта щодо неповноти розгляду справи.

Окрім того, даних, які б вказували на порушення працівниками поліції Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, не вбачається.

До вказаного протоколу, як того вимагають положення Інструкції, додано пояснення свідків, копію постанови та відеозапис події.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

Що стосується тверджень апелянта про порушення судом його права на захист та безпідставний розгляд справи без його участі, не заслуговують уваги, оскільки судом першої інстанції двічі: 18.09.2020 та 12.10.2020 відкладався розгляд справи за клопотаннями ОСОБА_5 , в яких він вказував, що бажає скористатись правовою допомогою, але угоду з адвокатом ще не уклав, у зв`язку з чим просив відкласти розгляд справи. 27.10.2020 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, направивши заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з погіршенням його стану здоров`я, однак підтверджень того, що він має незадовільний стан здоров`я, останній не надав, з чим, також, погоджується апеляційний суд.

Таким чином, ОСОБА_1 безумовно мав змогу своєчасно вжити заходів для залучення професійного адвоката в суді першої інстанції та надати письмові заперечення на протокол. Також, ОСОБА_1 мав можливість скористатись правом на захист в суді апеляційної інстанції, однак в судове засідання не з`явився та надав заяву про розгляд справи без його участі.

Всупереч доводам апеляційної скарги, судом першої інстанції з`ясовані всі фактичні обставини справи, передбачені ст. 280 КУпАП, які мають істотне значення для правильного її вирішення, тому посилання скаржника на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставним.

Правильно, на переконання апеляційного суду, судом першої інстанції розглянуто протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП в редакції, яка діяла до 01 липня 2020 року.

Так, ст. 130 КУпАП дійсно з 01 липня 2020 року згідно Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року зазнала змін та передбачала відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особами, які не мають права керування річковими, морськими або маломірними суднами.

В той же час, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року, відповідні положення з Закону України № 2617-VII від 22 листопада 2018 року були виключені. Вказаний закон набрав законної сили 03 липня 2020 року.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року, набрав законної сили у визначеному законом порядку, положення цього Закону такими, що не відповідають Конституції України не визнавалися, після 03 липня 2020 року будь-які інші зміни до ст. 130 КУпАП не вносилися.

Крім того, згідно роз`яснень від 20 липня 2020 року Комітету Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності, з 03 липня 2020 року ст. 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 24 серпня 2020 року керував автомобілем ВАЗ 21083, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Виходячи з викладеного ОСОБА_1 , як особа, яка вчинила правопорушення після 03 липня 2020 року, підлягає притягненню до відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння за правилами КУпАП в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.

Апеляційний суд вважає, що судовий розгляд проведено з дотриманням вимог законодавства, відповідно до положень статті 245 КУпАП, з своєчасним, всебічним, повним і об`єктивним з`ясуванням кожних обставин.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП належним чином обґрунтована сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, об`єктивність яких сумнівів не викликає.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, призначив його в межах санкції ч. 2 ст.130 КУпАП. та обґрунтованого дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 штрафу та позбавлення його права керування транспортними засобами.

Враховуючи наведене вище, вважаю, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Диканського районного суду Полтавської області від 27 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 , - залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Захожай О.І.