Справа №443/1135/20
Провадження №3/443/1093/20
ПОСТАНОВА

іменем України

02 листопада 2020 року місто Жидачів

суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І. за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який працює у ТзОВ «Логістік-Захід», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОБ №053423 від 26.08.2020р., 26 серпня 2020 року о 11:00 годині у місті Жидачеві на перехресті вулиць Тернопільська- Данила Галицького Львівської області водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки "DAF XF 95/430", реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом NOOТЕВООМ OVB 48-VV, реєстраційний номер НОМЕР_2 , габарити якого заважали зустрічному руху, не дав дорогу водієві автомобіля марки "RENAULT SANDERO", реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_2 , в результаті чого здійснив зіткнення із ним, від якого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим було завдано матеріальних збитків та порушено п.13.4 ПДР.

ОСОБА_1 під час розгляду справи факт правопорушення заперечив, пояснивши, що перевозив високовольтні опори довжиною 24м та при здійсненні ним повороту праворуч з вулиці Тернопільської на вул.Д.Галицького у м.Жидачеві, водій автомобіля марки "RENAULT SANDERO" не зупинився і під`їхав у «мертву» зону, тобто він не міг побачити вказаний автомобіль.

Потерпілий ОСОБА_2 під час розгляду справи пояснив, що здійснюючи поворот ліворуч з вул.Д.Галицького на вул.Тернопільську він зупинився, бо здійснював поворот автомобіль "DAF " з причепом. Однак, незважаючи на це вказаний автомобіль зачепив крило і колесо його автомобіля.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд дійшов наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП визначено, що суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст.124 КУпАП встановлена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п.п. «б» п.2.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.13.4 ПДР, якщо зустрічний роз`їзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода чи габарити транспортного засобу, яким він керує, заважають зустрічному руху, повинен дати дорогу. На ділянках доріг, позначених знаками 1.6 "Крутий підйом" і 1.7 "Крутий спуск", за наявності перешкоди дати дорогу повинен водій транспортного засобу, що рухається на спуск.

Увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору на транспортних засобах з розпізнавальним знаком "Діти", на механічних транспортних засобах дорожньо-експлуатаційної служби під час виконання роботи на дорозі, на великогабаритних та великовагових транспортних засобах, на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, не дає їм переваги в русі, а служить для привернення уваги та попередження про небезпеку (п.3.6 ПДР).

Водночас, пунктами 10.4, 10.5, 10.6 ПДР передбачено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Поворот необхідно виконувати так, щоб під час виїзду з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини. Виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч.

Якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху.

Як з`ясовано під час розгляду справи та видно зі схеми ДТП, ОСОБА_1 , перед початком повороту праворуч з вул.Тернопільської на вул.Д.Галицького, пропустив транспортні засоби, що рухались в попутному напрямку, після чого здійснив виїзд на вул.Д.Галицького (здійснив поворот), тобто в останнього не було підстав вважати, що це створить небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, оскільки ОСОБА_2 рухався не в попутному напрямку та не у зустрічному, а здійснював поворот ліворуч з вул.Д.Галицького на вул.Тернопільську.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу правопорушника, що є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

У справі «Малофєєв проти Росії» (пункти 111-120 рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, зокрема п.13.4, як це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Більше того, як з`ясовано під час розгляду справи, при виїзді на головну дорогу та повороту праворуч, ОСОБА_1 дотримався п.п.10.4-10.6 ПДР, а відтак не доведена вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у порушення Правил дорожнього руху, що спричинили вищезгадану дорожньо-транспорнтну пригоду.

Таким чином, відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають вищенаведеним фактичним обставинам, встановленим судом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що досліджені в ході розгляду справи докази не доводять винуватість ОСОБА_3 , вважаю, що останнього слід звільнити від адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо нього закрити.

Керуючись ст.ст. 247, 283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови доЛьвівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.І. Сливка