Справа №461/759/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Мисько Х.М., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Олешка Т.О. , представника потерпілого Судомляк І.К., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 18 січня 2020 року о 15 годині 30 хвилин у м. Львові на перехресті вул. Замарстинівська - пл. 700 річчя Львова керував транспортним засобом Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в протилежному напрямку. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представник вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України не визнали. ОСОБА_2 пояснив, що їхав по своїй смузі і в нього в`їхав автомобіль ВАЗ під керуванням потерпілого.

В суді потерпілий ОСОБА_3 та його представник протокол про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності підтримали, додатково зазначили, що потерпілий їхав на головній дорозі по пл. 700 річчя Львова та повернувши ліворуч на вул. Замарстинівську відчув удар в ліву сторону автомобіля. Вважає, що ОСОБА_2 їхав на великій швидкості, тому не справився з керуванням та скоїв зіткнення з його транспортним засобом.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_2 є наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.4 Правил визначено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Крім цього, ч. 1 п. 1.5 Правил передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Як роз`яснено в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Факт вчинення адміністративного правопорушення стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 18 січня 2020 року, схемою дорожньо-транспортної пригоди від 18 січня 2020 року, письмовими пояснення ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_3 та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Крім того, суд не бере до уваги відеозапис з відеореєстратора, оскільки на ньому не має самого моменту зіткнення транспортних засобів - учасників даної дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи обставини що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_2 та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти стягнення у виді штрафу.

Окрім цього, у відповідності до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути 420 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 248, 249, 251, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя , -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення - 340,0 (триста сорок) гривень штрафу.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Х.М. Мисько