Провадження № 3/243/25/2020
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 березня 2020 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Гончарова А.О., розглянувши матеріали, які надійшли зі Слов`янського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, приватного підприємця, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області зі Слов`янського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , відповідно до яких 19.10.2019 року о 14-50 год. водій ОСОБА_1 керувала автомобілем CITROEN, д. н. з. НОМЕР_1 , та біля будинку № 253 по вул. Центральній смт Билбасівка Слов`янського району Донецької області при зустрічному проїзді, не врахувала дорожню обстановку, не дотрималася безпечного бокового інтервалу, не обрала безпечної швидкості руху та скоїла зіткнення з автобусом ЛАЗ-695НГ, д. н. з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, провину не визнала, просила визнати її невинуватою.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Керанчук В.Б. в судовому засіданні просив закрити справу у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисної складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , якого було попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень та приведено до присяги, пояснив, що він працює водієм автобусу у ПП «Фортуна», та 19.10.2019 року о 14 год. 50 хв. він керував автобусом ЛАЗ-695 НГ, д. н. з. НОМЕР_2 , у Слов`янському районі смт Билбасівка по вул. Центральній, 253, та при зустрічному проїзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, не обрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з автомобілем CITROEN, д. н. з. НОМЕР_1 , який рухався по своїй смузі руху у зустрічному напрямку.

З досліджених в судовому засіданні фото-таблиці та схеми з місця ДТП (а. с. 4, 27-31), яке сталося 19.10.2019 року за участю ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем CITROEN, д. н. з. НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , який керував автобусом ЛАЗ-695 НГ, д. н. з. НОМЕР_2 , вбачається, що проїзна частина по вул. Центральній смт Билбасівка Слов`янського району, де сталася ДТП, має дві смуги руху, та на тій смузі руху, по якій рухався автомобіль ОСОБА_1 , наявні обламані частини автомобіля CITROEN, д. н. з. НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 . Зі схеми з місця ДТП вбачається, що ОСОБА_1 також показала, що зіткнення сталося на її смузі руху.

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18.11.2019 року у справі № 243/12356/19 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за фактом ДТП, яка сталася 19.10.2019 року о 14-50 год., та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в сумі 340,00 грн. (а. с. 37)

Заслухавши думку захисника Чугаєвої Т.М., свідка ОСОБА_2 , який також був учасником вказаної ДТП, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до приписів ст. 124 КУпАП відповідальність за цією статтею настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Норма ст. 124 КУпАП є бланкетною, тобто передбачає порушення певних правил дорожнього руху учасниками.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОБ № 071415 від 19.10.2019 року, складеному відносно ОСОБА_1 , останній інкримінується порушення пунктів 12.1, 13.3 ПДР України.

Згідно з пунктами 12.1, 13.3 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Судом приймаються як достовірні показання свідка ОСОБА_2 щодо того, що ним не були дотримані Правила дорожнього руху, в результаті чого сталося зіткнення автомобілів. Окрім того, за фактом ДТП, що сталася 19.10.2019 року, ОСОБА_2 визнано винним за ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню.

Також, надані на запит суду фотознімки з місця ДТП підтверджують той факт, що зіткнення сталося на смузі руху ОСОБА_1 , на що в своїх поясненнях також посилається остання.

Згідно з приписами Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (стаття 61). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви відносно доведеності вини особи тлумачаться на його користь (стаття 62).

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України, згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях ЄСПЛ «Малофєєв проти Росії» від 30.05.2013, «Малиге проти Франції» від 23.09.1998 р. ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статті 6 Конвенції.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

В даному випадку встановлені судом обставини вказують на відсутність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі серії ОБ № 071415 від 19.10.2019 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 124, 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду А.О. Гончарова