Справа № 346/5055/19
Провадження № 3/346/17/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду П`ятковський В.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, гр. України,

- за ст. 124 Кодексу про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

На ОСОБА_2 14 жовтня 2019 року складено протокол про адміністративне правопорушення за те, що 14 жовтня 2019 року о 03 год. 55 хв. в с. Потік Рогатинського району Івано-Франківської області керуючи автомобілем «Форд Мондео», реєстраційний номер НОМЕР_1 в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, проявив неуважність та здійснив наїзд на перешкоду - коня, внаслідок чого транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 вину у пред"явленому адміністративному правопорушенні не визнали.

ОСОБА_2 пояснив суду наступне. 14 жовтня 2019 року о 03:50 год. керував автомобілем «Форд Мондео», реєстраційний номер НОМЕР_1 в с. Потік Рогатинського району Івано-Франківської області, рухаючись зі швидкістю близько 50 км/год. В салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні перебувала дружина ОСОБА_4 . Проїжджаючи ділянку дороги у вказаному населеному пункті, на одному із поворотів на проїжджу частину дорогу зненацька справа на ліво вибіг кінь темної масті і він, не встигнувши зреагувати, хоч і різко натиснув на тормоза, здійснив наїзд на нього. Від удару тварина впала, а автомобіль зупинився на тому ж місці, на узбіччі. Внаслідок ДТП автомобіль отримав значні механічні пошкодження.

Зазначає, що свідком даної події був водій автомобіля, який рухався позаду нього і він же викликав поліцію.

Після приїзду працівників поліції проводився огляд місця події і він зауважував поліцейським, що там же знаходилося ще кілька коней, яких у темноті було важко помітити. Розміщений приблизно 30 м. до дороги електричний стовп з ліхтарем на освітлення місцея події жодним чином не впливав.

Категорично стверджує, що можливості уникнути наїзду не мав.

Вважають, що Правил дорожнього руху ОСОБА_2 не порушував, а пригода сталась з вини власника коней, які у нічний час доби перебували на проїжджій частині дороги без супроводу погонича і створили тим самим небезпеку для руху транспортних засобів, що заборонено ПДР України.

Також рахують, що поліцейський СРПП Рогатинського ВП капрал поліції Андрусяк підійшов до оцінки дорожньої ситуації з формального боку, не намагаючись об?єктивно розібратися у складній ситуації.

Зокрема, поліцейським неправильно застосовано до цієї дорожньої ситуації пункт12.1 Правил дорожнього руху, що призвело до створення штучного, абсолютно безпідставного причинного зв`язку між його діями та наслідками ДТП. При цьому, неналежні дії власника коней, які перебували в нічний час на пасовищі без нагляду та раптово вибігли на дорогу, взагалі залишилися поза увагою працівника поліції.

У зв"язку з наведеним обставинами просять провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника Луцака, свідка та потерпілого і його представника адвоката Гордія, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, підставою для притягнення до відповідальності за ст. 124 КпАП України є не будь-яке порушення правил дорожнього руху, а саме те порушення, яке знаходиться у причинному зв`язку із настанням наслідків.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписами ч. 2 цієї статті Кодексу обов`язок щодо збирання доказів покладений на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП .

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 051977 складеного 14 жовтня 2019 року поліцейським СРПП Рогатинського відділу поліції Андрусяком Д.В. вбачається, що 14 жовтня 2019 року о 03:55 год. в с. Потік Рогатинського району Івано-Франківської області водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Форд Мондео», реєстраційний номер НОМЕР_1 в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, проявив неуважність та здійснив наїзд на перешкоду - коня, внаслідок чого транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

Як уже було вказано вище, особа, що притягується до адміністративної відповідальності своєї винуватості не визнала. Отримані пояснення повністю узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_5 , яка вказала, що під час дорожньо-транспортної пригоди перебувала у автомобілі, яким керував ОСОБА_2 , сиділа на передньому сидінні. Рухалися повільно. В якусь мить справа на дорозі помітили коня і одразу сталося зіткнення. В ту мить закрила очі і на повіках залишилися осколки скла. Там же автомобліль зупинився. Одразу до них підійшли люди із автомобіля, що рухався позаду. По приїзду поліції поліція світила ліхтариком і бачила поряд ще чотирьох коней, двоє із яких були спутані, а двоє розв"язані.

Допитаний в судовому засіданні власник коня, ОСОБА_6 , суду пояснив, що проживає у с. Потік Рогатинського району та має у власності коней. Вказав, що випасає тварин на лузі поблизу дороги, де 14 жовтня 2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода. Зазначив, що того дня залишив тварин на лузі на ніч, прив"язавши їх один до одного, а близько 05:00 год. до нього додому прийшов сусід і повідомив, що на коня було здійснено наїзд.

ОСОБА_7 , адвокат Гордій Василь в судовому засіданні пояснив, що на їх думку протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 складений працівником поліції правомірно, так як вищевказана пригода відбулась саме з вини водія, так як він керуючи транспортним засобом в темну пору доби не обрав безпеченої швидкості руху та не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив наїзд на тварину.

Вважає, що дії ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП кваліфіковано правильно, а вина ОСОБА_8 , як власника тварини, у даній ситуації відсутня.

Також на обставини події вказують і інші письмові докази наявні в матеріалах справи, зокрема :

схема місця ДТП з якої видно ширину дороги на якій трапилася подія, розташування автомобіля, коня та електроопори, а також описано пошкодження, які зазнав автомобіль внаслідок зіткнення з конем (а.с. 4);

письмові пояснення власника коня ОСОБА_9 , який вказав, що "13.10.2019 приблизно о 19.00 год. залишив свого коня на пасовищі в с. Потік прив"язаним до іншого коня, після чого пішов додому" (а.с. 5);

письмові пояснення водія ОСОБА_2 , які узгоджуються із його показаннями в судовому засіданні (а.с. 6);

письмові пояснення ОСОБА_10 , який вказав, що "14.10.2019 р. біля 04 год. 00 хв. керував своїм автомобілем Мазда 6 д.н.з. НОМЕР_2 по автодорозі Н-09 в населеному пункті с. Потік Рогатинського району, переді мною їхав автомобіль на дистанції приблизно 50 метрів і побачив що перед даним автомобілем перебігали коні три або чотири, і даний автомобіль раптово зупинився, і я прийняв вправо і зупинився теж щоб уникнути зіткнення, коли вийшов на вулицю з автомобіля то побачив що водій автомобіля "Форд мондео" д.н.з. НОМЕР_3 , допустив зіткнення з конем, а саме збив даного коня від чого автомобіль дістав механічні пошкодження. Оскільки водій перебував в шоці я зателефонував на гарячу лінію "102" і повідомив про дану подію" (а.с.7).

Згідно п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 7.6 Правил дорожнього руху встановлено, що переганяти стадо тварин по дорозі дозволяється лише у світлу пору доби, при цьому залучається така кількість погоничів, щоб можна було направляти тварин якомога ближче до правого краю дороги і не створювати небезпеку та перешкод іншим учасникам дорожнього руху.

Згідно п.7.7. цих Правил погоничам тварин забороняється залишати на смузі відведення дороги тварин без нагляду і випасати їх, а також переганяти тварин по дорогах у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості.

Згідно із п. 7.8. Правил, особи, які керують гужовим транспортом, і погоничі тварин зобов`язані виконувати вимоги інших пунктів цих Правил, що стосуються водіїв і пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу.

Таким чином суд проаналізувавши досліджені докази вважає, що коні, власником яких є ОСОБА_6 , в темну пору доби перебуваючи без нагляду на пасовищі поблизу проїжджої частини дороги та вільно пересуваючись без супроводу погонича спричинили подію за наслідками якої складено вищевказаний протокол.

Беззаперечних доказів того, що наслідки вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди знаходяться у причинному зв"язку із діями водія ОСОБА_2 , судом не здобуто.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer)проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Відповідно достатті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Такий самий принцип відображений у практиці Європейського суду з прав людини.

Виходячи з положень ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суд з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 року та «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, є неприпустимим, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошено, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки водій транспортного засобу не мав можливості уникнути небезпеки, створеної неконтрольованим рухом тварин проїжджою частиною дороги в темну пору доби.

Вищевикладене свідчить про відсутність в діях водія ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У відповідності до ч. 1 п. 1 ст. 247 КУПАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Враховуючи проаналізовані вище докази суд вважає доцільним закрити провадження у справі з вищевказаних підстав.

На підставі наведеного та керуючись ст.cт. 221, 247 ч.1 п.1, 251, 252, 266, 284 КпАП України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, згідно п.1, ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня ухвалення постанови.

Суддя П`ятковський В. І.