ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 662/349/20 Головуючий в суді І інстанції Решетов В.В.
Провадження №33/819/179/20 Доповідач Коломієць Н.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 червня 2020 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Коломієць Н.О., при секретарі Березовському С.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Зайцева М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новотроїцького районного суду Херсонської області від 27.04.2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 02.02.2020 року о 01-00 годині в м. Генічеськ Херсонської області на трасі Р-47 196 км керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запахом алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. У присутності двох свідків водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотестера «Драгер» 6810. Показання приладу після проходження склали 0,83% проміле (тест № 1399). З показами приладу водій не погодився виявив бажання проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Згідно висновку керував в стані алкогольного сп`яніння.Водій своїми діями порушив п.2.9. ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Мотивуючи свої вимоги зазначає, що розглянувши справу в його відсутності, суд порушив його право на захист, крім того при розгляді справи не з`ясував всі фактичні обставини, що мають значення для правильного її вирішення. Зазначає, що суд неправильно оцінив зібрані у справі докази, чим порушив принцип презумпції невинуватості, оскільки факт перебування водія у стані алкогольного сп`яніння має встановлюватись шляхом дослідження всієї сукупності доказів, а не виключно медичним оглядом. Стверджує, що на момент керування автомобілем не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а результати алкотестів, отриманих як на місці зупинки транспортного засобу, так і в ході проведення його медичного огляду у лікарні є недопустимими доказами, оскільки мають розбіжності у показаннях, крім того з дослідженого судом відеозапису події вбачається, що в нього були відсутні ознаки сп`яніння при його розмові з працівниками поліції, хоча він і вживав алкоголь перед поїздкою, однак з того часу минуло декілька годин і він був тверезим.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Зайцева М.П. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Оцінюючи доводи апелянта про порушення його права на захист, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції неодноразово призначав розгляд справи.

ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, призначений на 03.03.2020 року (а.п. 14, 15160, однак заявив клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомленням з матеріалами.

12.03.2020 року ОСОБА_1 та його захисник Зайцев М.П. приймали участь в судовому розгляді, надавали свої пояснення, після чого судом оголошена перерва для витребування доказів. Наступне засідання призначено на 27.04.2020 року, про що ОСОБА_1 та його захиснику повідомлено завчасно та належним чином (а.п. 23).

В судове засідання, призначене на 27.04.2020 року ОСОБА_1 не з`явився під приводом карантину, однак доказів на підтвердження поважних причин неявки суду не надав. Захисник Зайцев М.П. не з`явився з невідомих причин.

Отже ОСОБА_1 був достовірно обізнаний про розгляд щодо нього справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП Новотроїцьким районним судом 27.04.2002 року, однак не з`явився без поважних причин, що дало суду підстави провести судовий розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зважаючи на розумність строку розгляду справи та враховуючи встановлений ст. 38 КУпАП 3-місяничй строк притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи решту доводів апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п.2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правовими положеннями ст.266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858 (далі по тексту Інструкція).

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 свою вину не визнав та на обґрунтування своєї позиції послався на доводи, зазначені в апеляційній скарзі.

Однак вказані доводи апеляційної скарги та пояснення ОСОБА_1 оцінюються апеляційним судом критично, адже вони повністю спростовуються матеріалами провадження.

З матеріалів справи (протоколу про адміністративне правопорушення, показників алкотесту "Drager Alcotest 6820» від 02.02.2020 року, письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників поліції від 02.02.2020 року, акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 15 від 02.02.2020 року Генічеської центральної міської лікарні), вбачається, що 02.02.2020 року у м. Генічеську о 01 годин у ОСОБА_1 , який керував автомобілем «ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та водію запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу - алкотесту «Drager». Водію було роз`яснено його право пройти медичний огляд з метою виявлення алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Після чого, у присутності двох свідків, працівниками поліції було проведено перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою алкотесту «Drager». Водій ОСОБА_1 погодився. Алкотест «Drager» показав результат 0,83% проміле (тест № 1399).

Не погодившись з цими показниками ОСОБА_1 виявив бажання проїхали до лікарні для проходження медичного огляду.

02.02.2020 року о 02 години 20 хвилин ОСОБА_1 пройшов медичний огляд на стан сп`яніння у Генічеській центральній міській лікарні.

За результатами медичного огляду складено акт, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 демонструє напружену, замкнуту поведінку, настрій нестійкий, млявий (п. 10 акту), змазаність мови (п. 12 акту), млява міміка, хитка хода, поза Ремберга злегка нестійка (п. 14 акту), зі слів освідуваного останній раз вживав алкоголь (вино) 100 грамів 01.02.2020 року (п. 16 акту), запах алкоголю слабовиразний (п. 17 акту), апарат «Алкофор 307» видав результат 0,78% (п. 18 акту). Внаслідок проведеного освідування лікарем зроблено висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння (п. 20 акту).

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 про недійсність результатів огляду із застосуванням газоаналізатора "Drager Alcotest 6820» на місці та у медичному закладі апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених п.3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п.3 розділу ІІ Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

До Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки було внесено газоаналізатори Alcotest, Interlock XT (зокрема, Alcotest 6820, призначений для вимірювання вмісту парів етилового спирту у повітрі, що видихається людиною) виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, та видано сертифікат перевірки UA.TR.001101-17, виданий 05.10.2017 року, строк дії до 05.10.2027 року. А тому вказаний технічний засіб дозволений до застосування МОЗ та Держспожистандартом (правонаступником якого є Мінекономрозвитку) за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Інструкцією з експлуатації газоаналізатора "Drager Alcotest 6820" передбачено період між повірками не менше ніж 1 раз на 12 місяців.

Оскільки останнє калібрування спеціального технічного засобу, з використанням якого проводився огляд ОСОБА_1 , було проведено 17.04.2019 року, що підтверджується даними з його роздрукованого показника, підстави вважати результати огляду недійсними відсутні.

Крім того, результати проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду, підтверджено результатами огляду у медичному закладі як візуально, так і за допомогою апарату «Алкофор 307», який підтвердив показники алкотесту "Drager Alcotest 6820" та показав 0. 78 %.

Документи про гарантійне обслуговування та сертифікат перевірки типу Алкофор чинний до 28.11.2022 року свідчать про справність та відповідність вимірювального засобу Алкофор технічним вимогам та стандартам.

Незначна розбіжність між показниками алкотестів 0.83 та 0.78 % додатково свідчить про достовірність результатів огляду та узгоджується з візуальними ознаками стану сп`яніння, виявленими поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу та лікарем у медичному закладі під час проведення освідування ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі не наведено переконливих та обґрунтованих мотивів з яких письмові докази, зібрані у справі є неналежними або недопустимим, крім того ОСОБА_1 не заперечує факт вживання алкоголю перед поїздкою, хоча і стверджує, що на момент огляду він був тверезим, однак це спростовується результатами огляду.

Отже, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, апеляційний суд приходить до переконання, що викладені у постанові доводи про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП та необхідності накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, є обґрунтованими.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані у повній мірі.

Із огляду на вищезазначене, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Новотроїцького районного суду Херсонської області від 27.04.2020 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду підпис Н.О.Коломієць

Згідно з оригіналом:

Секретар судового засідання С.В. Березовський

Постанова набрала законної сили 05.06.2020 року