Справа № 266/2348/20
Провадженя№ 3/266/1014/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2020 року м.Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Д`яченко Д.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, тимчасово не працюючого, місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,
ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 29.05.2020 року, 18.06.2020 року, до суду не з`явився, із будь-якими заявами на адресу суду не звертався.
Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (заява N 3236/03) наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Суд розцінює неявки в судові засідання, виключно, як спробу ОСОБА_1 уникнути відповідальності за правопорушення шляхом затягування розгляду справи та спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності, судом всіляко забезпечувалась змагальність судового процесу та право ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд, що свідчить про дотримання основного принципу Європейського суду з прав людини особа повинна бути почутою.
У справі «Mirovni Institut v. Slovenia» Європейський суд з прав людини відзначив, що судові розгляди мають гарантувати право на публічне слухання в розумінні §1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Винятки повинні бути виправдані особливими обставинами. Як підкреслив Суд, суспільний характер слухань захищає сторони від здійснення правосуддя таємно, без публічного контролю. Це також є одним зі способів підтримки довіри до судів.
У даному випадку суд забезпечив ОСОБА_1 гарантію щодо публічного розгляду справи проти нього і виняток зроблений судом щодо можливості подальшого розгляду справи без його участі із-за зловживання ним своїми процесуальними правами повністю захищає ОСОБА_1 від здійснення правосуддя таємно, без публічного контролю.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, вважаючи причини неявки особи до суду неповажною та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до статті 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серія БД № 170429 від 01.05.2020 року, ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та результатами огляду за допомогою технічного засобу Drager Alcotest ARNK-0561, з позитивною пробою 1,24 проміле.
Також обставини викладені в протоколі підтверджуються рапортом, поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в присутності яких ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою технічного засобу Drager Alcotest.
З переглянутого судом відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення слід, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti, номерний знак НОМЕР_1 , вчинив ДТП, в присутності двох свідків погодився на проходження огляду за допомогою технічного засобу Drager Alcotest, зафіксовано факт проходження огляду, в присутності двох свідків, оголошено результат тесту 1,24 проміле, оголошено про початок розгляду матеріалу, роз`яснені права та обов`язки, ознайомлено із протоколами про адміністративне правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, вручені копії.
Таким чином, вищенаведеними доказами, які не містять сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, підтверджується факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , що є порушенням п. 2.9а ПДР України, та як наслідок утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, також факт порушення п. 2.3.б, 12.1, ПДР України, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
З доданої до матеріалів справи довідки слід, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 документований посвідченням водія НОМЕР_2 від 02.05.2019 року, яке зберігається в УПП Донецької області.
Таким чином, визначаючи міру адміністративного стягнення, яку необхідно призначити правопорушнику, суд виходить із того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому повинен був усвідомлювати всю відповідальність та настання можливих наслідків та дій, тому суд відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП вважає доцільним призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортним засобом, із стягнення судового збору.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23,40-1,124,130,221,251,252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.
Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д`яченко Д. О.