Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/3657/20
ПОСТАНОВА

15.06.2020 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Кузнецов Дмитро Володимирович, розглянувши матеріали, що надійшли з Військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 18.02.2006 року Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області, який проходить військову службу на посаді водія взводу управління артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи відділення військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У провадження Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 000054 від 20 травня 2020 року, 02 травня 2020 року о 08 годині під час ранкового шикування було виявлено відсутність військовослужбовця, водія взводу управління артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи відділення військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , який до військової частини повернувся лише 04 травня 2020 року о 17 год. 30 хв.

Автор протоколу зазначає, що в недбалих діях солдата ОСОБА_1 вбачаються ознаки військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, тобто службова недбалість, вчинена в умовах особливого періоду.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності складу правопорушення з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, а саме службова недбалість, вчинена в умовах особливого періоду.

Натомість, відповідальність за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП передбачена за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, вчинене в умовах особливого періоду

За правилами ст.256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При цьому, порядок оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення встановлений Інструкцією зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 374 від 18 липня 2017 року (далі Інструкція).

Згідно пунктів 3, 5, 6 Розділу ІІ Інструкції протокол складається з дотриманням вимог щодо форми та змісту, установлених статтею 256 КУпАП, у протоколі під час його складання обов`язково зазначається частина (за наявності) та стаття КУпАП, згідно з якою передбачено адміністративну відповідальність. Під час викладення обставин правопорушення у Протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, щодо якої складається Протокол, які норми законодавства порушено, та робиться посилання на нормативний акт, який передбачає відповідальність за це правопорушення.

Таким чином, суть правопорушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення та вчинена ОСОБА_1 , не відповідає нормі КУпАП, яка передбачає відповідальність за це правопорушення, що є підставою для безумовного закриття провадження у справі за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення. Таким чином, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч 4 ст. 172-11 КУпАП України через відсутність в його діях складу і події даного адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності складу і події правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч 4 ст. 172-11 КУпАП закрити, внаслідок відсутності складу і події адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя: Д. В. Кузнецов