ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1831/20
Провадження №3/477/1322/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року місто Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Козаченка Р.В.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм маршрутного таксі, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративну відповідальність серії ДПР18 №531621 від 29 вересня 2020 року, водій ОСОБА_1 в той день о 14.10, рухаючись в м. Миколаєві по вул. 116 дивізії, керував транспортним засобом марки «СПВ 17 РУТА», р.н. НОМЕР_1 , в той час як відносно нього встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами згідно з постановою Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва ВП № 32968619 від 10 липня 2019 року, чим порушив ст. 15 Закону України Про дорожній рух, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 у суді пояснив, що має зобов`язання зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини і сплачував їх постійно. Проте близько року назад було скрутне матеріальне становище і він тимчасово їх не платив. В теперішній час він знову відновив свою платоспроможність і погашає заборгованість. Про постанову державного виконавця, якою його обмежено в управлінні транспортними засобами, нічого не знав і її не отримував.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши докази в справі, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, не була доказана в повній мірі під час розгляду справи з огляду на наступне.

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

В ч. 10 ст. 15 Закону України Про дорожній рух передбачено, що забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є вина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату) (ст. 9-11 КУпАП).

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був належним і допустимим. Належний доказ це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані це дані, які мають зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. А допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також коли законодавець допускає його використання.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проте достатньо переконливих доказів, які б беззаперечно підтверджували факт перевезення пасажирів з перевищенням дозволеної їх кількості.

Конструкція диспозиції ч. 3 ст. 126 КУпАП вказує, що правопорушення, виписане у ній, має бути вчинено за наявності у водія прямого умислу, тобто особа повинна достовірно знати, що вона тимчасово позбавлена права на керування транспортними засобами, але в супереч цьому здійснює управління транспортним засобом.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 10 липня 2019 року, винесену державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області у виконавчому провадженні ВП №32968619, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку із заборгованістю зі сплатою аліментів, тимчасово обмежено у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі.

В той же час, надана копія постанови не завірена належним чином і не підписана.

Крім того, не надано і не представлено суду документу, який би підтверджував вручення цієї постанови платнику аліментів, тобто доказів його обізнаності про існування обмеження, встановлене нею.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Суду не представлено належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 : що він, будучи достовірно обізнаним про тимчасове обмеження відносно нього у праві керування транспортними засобами, в супереч цьому обмеженню, умисно здійснював керування транспортним засобом.

За такого суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно нього підлягає закриттю відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, - закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу цього правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Суддя Р.В. Козаченко