ПОСТАНОВА
Іменем України
02.07.2020 року м. Львів
Суддя Франківського районного суду м.Львова Мартинишин М.О., розглянувши клопотання т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови Франківського районного суду м.Львова від 27.03.2020 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 10(десять) діб -
ВСТАНОВИВ:
т.в.о.командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про відстрочку виконання постанови Франківського районного суду м.Львова від 27.03.2020 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 10(десять) діб, посилаючись на те, що виконати вищевказану постанову не вдалося можливим, оскільки 13.04.2020 року командир військової частини НОМЕР_1 попередньо уточнив по засобах зв`язку у начальника Ужгородського зонального відділу Військової служби правопорядку ЗСУ інформацію щодо наявності вільних місць на гауптвахті, проте вільних місць не було. 21.04.2020 року солдат ОСОБА_2 самовільно залишив межі військової частини НОМЕР_1 та по теперішній час не повернувся. Тому просить суд відстрочити виконання вищезазначеної постанови суду до прибуття солдата ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 .

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, вважаю, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 27.03.2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.172-11, ч. 4 ст.172-11, ч. 3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено адміністративне стягнення згідно з положеннями ст.36 КУпАП у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті строком 10(десять) діб.

Дана постанова набрала законної сили 06.04.2020 року та направлено на виконання до військової частини НОМЕР_1 , яку останньою отримано 10.04.2020 року.

Згідно з ст.32-1 КУпАП - арешт з утриманням на гауптвахті встановлюється і застосовується лише у виключних випадках за окремі види військових адміністративних правопорушень на строк до десяти діб. Арешт з утриманням на гауптвахті призначається районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею).

Стаття 327-1 КУпАП передбачає, що військовослужбовців, а також військовозобов`язаних чи резервістів під час проходження зборів, підданих арешту, утримують на гаупвахтах Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

У разі відсутності гаупвахти в органі управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, в зоні діяльності якого дислокується військова частина (установа), військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, піддані арешту на термін до трьох діб, в особливий період можуть за рішенням суду утримуватися в кімнатах тимчасово затриманих Військової служби правопорядку у Збройних Силах України з обов`язковим зазначенням про це у рішенні про застосування арешту з утриманням на гауптвахті.

Порядок та умови утримання військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, заарештованих в адміністративному порядку, визначаються Міністерством оборони України.

Так, Наказ Міністерства оборони України від 26.09.2013 року № 656 «Про затвердження Інструкції про порядок і умови тримання засуджених, узятих під варту та затриманих військовослужбовців» - у пункті 2 Розділу 1 вказує на те, що:

гауптвахта Служби правопорядку - спеціальне приміщення, обладнане в будівлі органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку) для виконання покарання щодо військовослужбовців (військовозобов`язаних), засуджених до арешту, військовослужбовців (військовозобов`язаних), на яких накладено адміністративне стягнення у вигляді арешту з триманням на гауптвахті, тримання узятих під варту та затриманих військовослужбовців (військовозобов`язаних), або приміщення (намет), яке може тимчасово обладнуватися на полігонах, у навчальних центрах та районах виконання Збройними Силами України завдань за призначенням.

Таким чином, Наказ Міністерства оборони України від 26.09.2013 року № 656 «Про затвердження Інструкції про порядок і умови тримання засуджених, узятих під варту та затриманих військовослужбовців» не містить норм, які б дозволяли відмовити адміністрації в/ч чи відповідної гауптвахти виконати постанову суду до військовослужбовця, до якого застосовано відповідне стягнення.

Письмових доказів, щодо звернення до начальника Ужгородського зонального відділу Військової служби правопорядку ЗСУ та відмови останнього командиру військової частини НОМЕР_1 виконати постанову суду до військовослужбовця, до якого застосовано відповідне стягнення суду надано не було.

Відтак, доказів про поважні причини не звернення постанови суду до виконання в проміжки часу з 10.04.2020 року по 21.04.2020 року суду надано не було.
На підтвердження заяви командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 лише додано до заяви витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.04.2020 року №89 згідно якого солдат військової служби за контрактом ОСОБА_2 вважається таким, що самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

Однак, з даного наказу не вбачається поважних причин не звернення постанови суду до виконання в проміжки часу з 21.04.2020 року по 29.05.2020 року(день звернення із клопотанням), оскільки начальником військової частини НОМЕР_1 більше одного місця не було вжито заходів щодо поверненняОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 1 ст.301 КУпАП за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця.

У відповідності до п. 1 розділу IV наказу №216 від 18.05.2015«Про затвердження Інструкції про порядок і умови утримання військовослужбовців, заарештованих в адміністративному порядку» встановлено, що постанова суду про застосування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту виконується відповідним командиром (начальником) військової частини (установи) негайно після її винесення. За наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення або роблять її виконання неможливим, суд, який виніс постанову, може відстрочити її виконання відповідно до вимог, визначених статтею 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Контроль за своєчасним виконанням постанови суду про застосування адміністративного арешту, а також направлення клопотання до суду щодо необхідності відстрочки цієї постанови покладаються безпосередньо на відповідного командира (начальника) військової частини (установи). Клопотання до суду про необхідність надання відстрочки постанови про застосування до військовослужбовця адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту надається відповідним командиром (начальником) негайно. У клопотанні зазначаються конкретні обставини, що ускладнюють виконання постанови суду, а також вказується строк, на який необхідно перенести застосування адміністративного арешту до військовослужбовця. Не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. Строк відбування арешту з утриманням на гауптвахті для військовослужбовця рахується з моменту його фактичного прибуття до відповідної гауптвахти. Строк адміністративного затримання зараховується до строку адміністративного арешту.

Разом з тим, у клопотанні не зазначено конкретні обставини, що ускладнюють виконання постанови суду, а також не вказано строк, на який необхідно перенести застосування адміністративного арешту до військовослужбовця.

Враховуючи вищенаведене, а також враховуючи те, що на даний час три місячний строк для виконання постанови сплив, що позбавляє суд можливості вирішити питання про відстрочку виконання постанови суду, а тому слід у клопотанні відмовити.

Керуючись ст. ст. 301, 303, 304 КУпАП -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови Франківського районного суду м.Львова від 27.03.2020 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 10(десять) діб - відмовити.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Мартинишин М.О.