ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/821/158/20 Головуючий по 1 інстанції
ЄУНСС: 711/9083/19 Категорія: ч.2 ст.130 КУпАПБащенко С.М. Суддя в апеляційній інстанції: Биба Ю.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 31 січня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 31.01.2020 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн.

З постанови місцевого суду вбачається, що ОСОБА_1 31.10.2019 о 06 годині в м.Черкаси по вул.В.Ложешнікова, 1, керував автомобілем Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, в установленому законом порядку, проводився у лікаря нарколога в КЗ «ЧОНД» за адресою: м.Черкаси, пр-т Хіміків, 62, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.02.2020 виправлено арифметичну помилку в постанові Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.01.2020 та, зокрема, викладено абзац другий її резолютивної частини в новій редакції про стягнення судового збору з ОСОБА_1 в сумі 420, 40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи постанову суду першої інстанції від 31.01.2020 незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати, посилаючись на незабезпечення судом виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, зокрема не з`ясування фактичних обставин справи в частині перевірки достовірності поданих працівниками поліції доказів.

Зазначає, що інкримінованого йому правопорушення він не вчиняв і він не був присутній КЗ «ЧОНД» при проведенні огляду на стан сп`яніння. Зокрема, вказує, що відповідно до висновку, складеного лікарем ОСОБА_2 проводився огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , при цьому в ньому ж зазначено про відсутність документів, що посвідчують обстежувану особу та відсутній підпис такої особи.

Апелянт, не заперечуючи факту керування транспортним засобом в зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час, вказує на те, що він був тверезий, а працівник поліції Малюта В.П. не пропонувала йому пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки не змогла пояснити причину зупинки транспортного засобу під його керуванням, вона лише вимагали відкрити багажник, у чому він відмовив і поїхав далі. При цьому вона погрожувала йому неприємностями, що зафіксовано на відеозаписі з її бодікамери, який судом не досліджено в судовому засіданні, хоча він наполягав на цьому.

Вважає, що його огляд на стан сп`яніння проведено з порушенням ст.266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, а тому він не може бути покладений в основу його винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Звертає увагу також на те, що акт лікаря про стан сп`яніння датований 31.10.2019, про що зазначено і в протоколі про адміністративне правопорушення, однак сам протокол щодо нього складено лише 12.11.2019. При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення від 12.11.2019 вказано про те, що правопорушник відмовився від підпису в ньому, однак відсутні будь-які дані про те, що він взагалі був присутній при його складанні, в тому числі викликався працівниками поліції для його оформлення.

Також вказує на те, що судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог закону і проведено судовий розгляд не лише за його відсутності в ньому з поважних причин, а і в іншу дату, ніж це зазначено в постанові суду. Крім того сама постанова внесена суддею в КП Д-3 не наступного дня, як це передбачено чинним законодавством, а через 10 днів.

Узагальнюючи викладене, апелянт вважає, що суд першої інстанції розглянувши справу за його відсутності, за відсутності відомостей про належне сповіщення про дату,час та місце судового розгляду, істотно порушив його право на захист в контексті права особи на справедливий суд відповідно до положень ст.6 ЄКПЛ, оскільки він не мав змоги постати перед судом та висловити власну позицію щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.01.2020 з огляду на поважність причин його пропуску, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення проведений за його відсутності, а про зміст винесеного рішення він дізнався лише 20.02.2020, отримавши його копію в приміщенні суду.

В прохальній частині апеляційної скарги ОСОБА_1 також наполягає на виклику інстанції інспектора в2 р3 БУПП в Черкаській області Малюти В.П. для її допиту в суді апеляційної інстанції та просить витребувати з БУПП в Черкаській області відеозапис з бодікамери інспектора від 31.10.2019 по факту складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.02.2020 про виправлення описки в постанові Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.01.2020 щодо ОСОБА_1 в апеляційному порядку не оскаржена.

Заслухавши доповідь судді, думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі і просив її задовольнити з наведених підстав, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Із матеріалів справи вбачається, що 31.01.2020 ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, копію оскаржуваної постанови отримав 20.02.2020, тоді як апеляційна скарга ним подана 02.03.2020, за таких обставин, вважаю, що апелянтом не пропущений строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 307601 від 12.11.2019, складеного інспектором в2 р3 БУПП в Черкаській області Малютою В.П., згідно якого, ОСОБА_1 31.10.2019 о 06 год. 30 хв. в м.Черкаси по вул.В.Ложешнікова, 1, керував автомобілем Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, в установленому законом порядку, проводився у лікаря нарколога в КЗ «ЧОНД» за адресою: м.Черкаси, пр-т Хіміків, 62, чим порушив вимоги п.2.9 а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

Згідно висновку КНП «ЧОНД» № 893 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.10.2019 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до рапорту поліцейського взводу №2 роти №3 БУПП в Черкаській області Тарасенко С.Ю., 31.10.2019 у м.Черкаси по вул.В.Ложешнікова, 1, близько 06 год. було зупинено автомобіль Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в розшуку, а водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважався безвісти відсутнім, під час спілкування з водієм та встановлення всіх подій, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, млява мова. Даному водієві запропоновано пройти освідування в КЗ «ЧОНД», на що він погодився. Згідно висновку лікаря ОСОБА_2 № 893 від 31.10.2019 водію ОСОБА_1 встановлено діагноз: «алкогольне сп`яніння», в зв`язку з чим відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, який від підпису в протоколі відмовився.

Згідно постанови Придніпровського районного суду від 30 січня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та обгрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Не підлягають до задоволення доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі про те, що інкримінованого йому правопорушення він не вчиняв і не був присутній КЗ «ЧОНД» при проведенні огляду на стан сп`яніння, зокрема, що відповідно до висновку, складеного лікарем ОСОБА_2 при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , в ньому зазначено про відсутність документів, що посвідчують обстежувану особу та відсутній підпис такої особи, оскільки є неспроможними.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/7355, лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності).

Відсутність документів не може бути причиною для відмови у проведенні огляду на стан сп`яніння (п.6 Інструкції).

Крім того зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує факту керування ним транспортним засобом в зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час.

Неспроможними є також доводи апелянта про те, що його огляд на стан сп`яніння проведено з порушенням ст.266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, а тому він не може бути покладений в основу його винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, оскільки непідтверджені належними та допустимими доказами і спростовуються матеріалами справи.

Доводи апелянта, що акт лікаря про стан сп`яніння датований 31.10.2019, про що зазначено і в протоколі про адміністративне правопорушення, однак сам протокол щодо нього складено лише 12.11.2019, при цьому в протоколі про адміністративне правопорушення вказано про те, що правопорушник відмовився від підпису в ньому, однак відсутні будь-які дані про те, що він взагалі був присутній при його складанні, в тому числі викликався працівниками поліції для його оформлення, є безпідставними, так як будучи фактично незгодним з діями працівників поліції з приводу незаконного, на його думку, складання протоколу про адміністративне правопорушення, ним не надано суду апеляційної інстанції будь-яких доказів на підтвердження даного факту, в тому числі з реалізацією права в порядку ст.267 КУпАП щодо оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо).

Не можуть бути процесуальною підставою для скасування оскаржуваної постанови доводи апелянта про те, що оскаржувана постанова внесена суддею в КП Д-3 не наступного дня, як це передбачено чинним законодавством, а через 10 днів.

Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що суд розглянувши справу за його відсутності, за відсутності відомостей про належне сповіщення про дату, час та місце судового розгляду, істотно порушив його право на захист в контексті права особи на справедливий суд відповідно до положень ст.6 ЄКПЛ, оскільки він не мав змоги постати перед судом та висловити власну позицію щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення не підлягають до задоволення, так як не спростовують законне рішення місцевого суду.

Крім того, з метою поновлення ОСОБА_1 в його правах, судом апеляційної інстанції вжито заходи до безпосередньої участі в розгляді справи останнього, на виконання вимог ст.294 КУпАП, з наданням можливості надати пояснення по суті складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши вказані докази та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, та достовірності, накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, відповідає санкції ч.2 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Соснівського районного суду м.Черкаси від 31.01.2020 щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, в зв`язку з незаконністю та необґрунтованістю, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Соснівського районного суду Черкаської області від 31 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба