Справа №461/769/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2020 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 14 січня 2020 року о 21:15 год. у м. Львові на перехресті вул. Беринди - пр. Свободи, керував автомобілем марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків з використанням приладу «Drager» прилад №ARНЕ-0212, тест №1226, проба позитивна 2,21 проміле, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 та його захисник Швець Д.Ю. у судове засідання викликалися неодноразово, для розгляду справи не з`явилися, з різних підстав клопотали суд письмово про відкладення розгляду справи.

Так, 17.02.2020 року ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи та клопотання про передачу справи для розгляду за його місцем проживання. В задоволенні останнього клопотання особі, яка притягується до відповідальності було відмовлено, з огляду на те, що ч.2 ст.276 КУпАП визначає альтернативну підсудність та передбачає можливість розгляду справи за місцем вчинення правопорушення, тобто Галицьким районним судом м. Львова.

У зв`язку із задоволенням клопотання ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи 17.02.2020 оголошено перерву до 18.02.2020. Матеріали справи свідчать, що незважаючи на задоволення вказаного клопотання, ОСОБА_1 правом на ознайомлення з матеріалами справи не скористався.

18.02.2020 за клопотанням ОСОБА_1 , судове засідання було відкладено на 28.02.2020 для залучення адвоката.

27.02.2020 року від адвоката Швець Д.Ю. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та зняття з них копії. Судове засідання було відкладено на 17.03.2020.

17.03.2020 від адвоката Швець Д.Ю. надійшло клопотання про відкладення судового засідання. При цьому представник посилався на обставини, які унеможливлюють його участі в судовому процесі: пандемію вірусу та перебування за межами м. Львова. Судове засідання було відкладено на 07 квітня 2020 року.

В судове засідання 07 квітня 2020 року ОСОБА_1 та його захисник Швець Д.Ю. не з`явилися. Від представника надійшла заява про відкладення справи на іншу дату, у зв`язку із запровадженням урядом України на території держави карантину та відсутністю будь-якого пасажирського транспортного сполучення. Дату розгляду просив визначити з урахуванням строку дії карантинних обмежень. ОСОБА_1 був повідомлений про судове засідання повісткою. Відповідно до відстеження поштового відправлення, судова повістка не вручена з «інших причин».

Слід звернути увагу, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про стан судового розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, усвідомлюючи свій процесуальний статус особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явився, явку представника не забезпечив, жодних доказів та заперечень для спростування складеного протоколу про адміністративне правопорушення суду не надав.

При цьому, суд вбачає поведінку ОСОБА_1 , його захисника, про відкладення судового засідання, як таку, щоб уникнути адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, так як строк притягнення його до відповідальності закінчується 14 квітня 2020 року. Крім того, закриття справи за вчинені адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 не відповідатиме вимогам ст. 1 КУпАП, тобто завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення та не сприятиме запобіганню адміністративним правопорушенням ( ст.6 КУпАП).

Клопотання Швець Д.Ю. про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, так як запровадження карантину не припиняє здійснення судочинства та розгляду справ, а встановлює особливий режим роботи судів, зокрема можливість розгляду справ у режимі відеоконференції та судовий розгляд у порядку письмового провадження. При цьому, захисник не був позбавлений можливості надіслати письмові пояснення про обставини справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В ст. 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

Відповідно до ст. 38 КУпАП та з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника на підставі наявних доказів, що містяться в матеріалах справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

П. 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції, а наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (п. 10 розділу ІІ Інструкції).

Згідно п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Матеріали справи містять беззаперечні докази вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП:

- даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №151514 від 14 січня 2020 року.

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням приладу «Drager ALKOTEST 6820», складеного за наслідками його проведення водію ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та встановленим позитивним результатом 2,21 проміле алкоголю, вказаний акт містить підписи як свідків та і водія ОСОБА_1 , який жодних заперечень з цього приводу не зазначив.

- квитанцією «Drager ALKOTEST 6820» прилад №ARНЕ-0212 за наслідками проведення 14.01.2020 року о 21 год. 22 хв. водію ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння та встановленим позитивним результатом 2,21 проміле алкоголю.

- на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських зафіксовано факт проведення 14.01.2020 року о 21 год. 22 хв. водію ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння та встановленим позитивним результатом 2,21 проміле алкоголю, при цьому такий огляд був проведений за його добровільною згодою, в присутності свідків свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , жодних заперечень щодо результатів встановленого огляду водій ОСОБА_1 не зазначив, на проходженні огляду в закладі охорони здоров`я не наполягав.

- рапортом інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП у Львівській області Кравця Павла від 15 січня 2020.

Працівниками поліції дотримано вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

При цьому, суд зазначає, що зі змістом інкримінованого йому адміністративного правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений. Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних, порушення порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння не заявляв.

З врахуванням наведеного вище, суд вважає доведеним невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п. 2.9 «а» ПДР України, якими водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

На переконання суду, належними й допустимими доказами підтверджується, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в користь держави судовий збір у розмірі 420,40грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 130, 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є. Радченко