ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа № 477/2853/19
Провадження 3/477/221/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, громадянки України,

за частиною 1 статті 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 568590 від 29 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 о 16:00 23 жовтня 2019 року ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , 2007 року народження, що призвело до її травмування, оскільки залишила її без нагляду, чим порушила вимоги ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорони дитинства» та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Суд, дослідивши та перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 184 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Тобто ця норма є бланкетною такою, що містить відсилання до іншого нормативного акта вищої чи нижчої юридичної сили або ж до міжнародного акта, який ратифікований у встановленому законом порядку, і якими передбачені обов`язки щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушила ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Так, відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Вони зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину.

Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Також, згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорони дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. У разі відмови від надання дитині необхідної медичної допомоги, якщо це загрожує її здоров`ю, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність згідно з законом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що в той день вона була відсутня дома, оскільки поїхала до м. Миколаєва в господарських справах. У їх помешканні в с. Миколаївське Вітовського району Миколаївської області залишилися її старша повнолітня дочка та неповнолітня дочка ОСОБА_2 , а також їх батько (її чоловік) ОСОБА_3 . Повернувшись додому вечері з`ясувала, що між їх дочками виник спір, який переріс у бійку, під час якої молодша дочка отримала ушкодження. Вона з ними провела профілактичну бесіду про недопущення в майбутньому такого.

Тобто дитина не залишилася вдома без нагляду одного із батьків.

В документах, доданих до протоколу відсутні конкретні та точні дані про те, що сталося із неповнолітньою. В ньому зазначено що вона травмувалася, але не визначено які саме травми отримала та за яких обставин. В доданому до протоколу про адміністративне правопорушення повідомленні Миколаївської загальноосвітньої школи, адресованому Вітовській районній державній адміністрації Миколаївської області як органу піклування, зазначено, що в школі у неповнолітньої ОСОБА_2 були виявлені синці в області обличчя, голови та верхніх кінцівок.

Пояснення від батька дітей та від самих дітей не відбиралося.

Однак мати в суді вказала, що напередодні дочка впала з велосипеду і отримала ушкодження, які малися у неї.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Матеріали, які стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, зібрані не повно не відібрано пояснення від всіх учасників та очевидців (дочок, батька, вчителя та ін.), в протоколі не визначено за яких обставин дитина отримала травми і які саме, не перевірено чи був батько дитини разом з нею за відсутності в той час матері.

За викладеного, суд вважає, що належних та допустимих доказів які б підтверджували, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання відносно дитини не надано.

За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, у зв`язку з чим справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283-285 КУпАП -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 184 КУпАП - закрити через відсутність в її діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районного суд Миколаївської області.

Суддя Р.В. Козаченко