Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

13.04.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши клопотання, яке подав ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження,

в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 лютого 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , гр. України,

визнаний виннм і на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 6 ст. 481 МК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн..

Згідно постанови, 04.11.2019 о 08 год. 39 хв. у зону митного контролю ділянки «виїзд з України» митного посту „Ужгород" Закарпатської митниці ДФС, заїхав рейсовий автобус марки "Neoplan 116", реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 , номер кузова VIN: НОМЕР_2 , під керуванням гр. України ОСОБА_4 , який прямував із України у Словаччину. Для проходження митного контролю ОСОБА_4 надав наступні документи: паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 від 04.04.2018, реєстраційний документ на автобус (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7), та паспорти пасажирів. Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних - АСМО ПІК «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, внаслідок чого встановлено, що 01.09.2018 о 04 год. 12 хв. через пункт пропуску «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС громадянин України ОСОБА_1 , який слідував у якості пасажира в рейсовому автобусі марки "Neoplan 116", реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 , номер кузова VIN: НОМЕР_2 , в режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів» ввіз на митну територію України автомобіль марки "PEUGEOT 307", реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_4 , номер кузова VIN : НОМЕР_6 , зобов`язання про зворотнє вивезення транспортного засобу № UA305100/2018/3104 від 01.09.2018, та станом на 04.11.2019 року не вивіз його за межі митної території України. Враховуючи інформаційні дані центральної бази даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи Державної фіскальної служби України, гр. України ОСОБА_1 повинен був вивезти транспортний засіб марки "PEUGEOT 307", реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_4 , номер кузова VIN : НОМЕР_6 з митної території України в крайній строк до 31.10.2018. Від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився. Таким чином громадянин України ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування більше ніж на тридцять діб. Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 6 статті 481 Митного кодексу України.

Не погоджуючись з указаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови та закриття провадження у справі. Одночасно, ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Вказує на те, що 07.02.2020 виїхав за межі України та повернувся тільки 25.02.2020, у зв`язку з чим, не мав можливості забрати копію постанови, а повернувшись, 27.02.202 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із завою про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії постанови, яку отримав 10.03.2020, однак, 12.03.2020 було введено карантин, який передбачає ряд обмежувальних заходів, у зв`язку з чим, у нього не було можливості оскаржити постанову від 06.02.2020 раніше у передбачений законом строк.

Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 529 МК України постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин, і лише на підставі клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма - ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.

Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

З матеріалів справи про порушення митних правил вбачається, що оскаржувана постанова винесена 06.02.2020, що свідчить про те, що, відповідно до ст. 294 КУпАП, останнім днем подання на неї апеляційної скарги є 17.02.2020.

З матеріалів справи також убачається, що апеляційну скаргу, датою виготовлення якої є 19.03.2020, ОСОБА_1 подав (здав на пошту) 20.03.2020, тобто із пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови від 06.02.2020.

Підстави, на які посилається ОСОБА_1 у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження - перебування з 07.02.2020 до 25.02.2020 за межами України, отримання копії постанови 10.03.2020, введення з 12.03.2020 карантину, апеляційний суд не може визнати поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження з огляду на наступне.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 приймав участь у розгляді судом першої інстанції справи, що ним не заперечується і в апеляційній скарзі, і що в свою чергу свідчить про те, що про прийняте щодо нього судове рішення йому стало відомо в день його винесення - 06.02.2020.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

Апеляційним судом не встановлено поважних причин, із яких апеляційна скарга не подана ОСОБА_1 у передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк.

Факт перебування ОСОБА_1 з 07.02.2020 до 25.02.2020, у тому числі й у період встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження, за межами України, а відповідно й факти отримання ним копії постанови 10.03.2020 та введення на території України з 12.03.2020 карантину, - не являються поважними причинами пропуску ОСОБА_1 такого строку. При оцінці доводів апеляційної скарги та прийняті судового рішення апеляційний суд враховує і те, що апелянт ОСОБА_1 не посилається на обставини (його захворювання, термінове відрядження, хвороба близьких родичів тощо) у силу яких він терміново був вимушений виїхати за межі України й які можуть бути визнані як поважні причини пропуску строку.

Вищенаведені обставини та положення ч. 2 ст. 294 КУпАП свідчать про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення.

На будь-які інші обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо) у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 не вказує, що у свою чергу свідчить про те, що апелянтом не доведено поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.

За таких обставин, наведені ОСОБА_1 в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження доводи, на переконання апеляційного суду, не дають підстав для поновлення строку на оскарження судового рішення, у зв`язку із чим, апеляційна скарга, подана із пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

При прийнятті рішення про необхідність відмови ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

подане ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення залишити без задоволення та відмовити у поновленні пропущеного строку.

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 КУпАП, - повернути ОСОБА_1 з усіма доданими до неї матеріалами, як особі, що їх подала, а також надіслати йому копію даної постанови.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан