Справа № 450/3363/20 Провадження № 3/450/1977/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

за ч. 7 ст. 121 КУпАП,

встановив :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 188494 від 26.09.2020 року, водій ОСОБА_1 26.09.2020 року о 13 год. 20 хв. на автодорозі М-06 530 км. + 200 м., керував автомобілем БМВ 530 D з номерним знаком не встановленого зразку. ОСОБА_1 ставиться в провину порушення п. 2.9 в ПДР України, вчинене повторно протягом року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Всебічно вивчивши матеріали справи, суддя встановила, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.121 КУпАП, не знайшла свого підтвердження з огляду на наступне.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, склад правопорушення має бути чітко визначеним у відповідності до диспозиції кожної окремої норми, становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і, водночас, достатні для притягнення особи до юридичної, зокрема, адміністративної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Крім того, відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.121 КУпАП, передбачена, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, з номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів, вчинене повторно протягом року.

Диспозиція даної норми КУпАП є бланкетною, оскільки містить відсилання до вимог стандартів, що застосовуються до номерних знаків транспортних засобів. Зокрема, відповідно до наказу ДП УкрНДНЦ від 21.12.2019 № 465 - 16 березня 2020 року набули чинності нові стандарти номерних знаків транспортних засобів: 1. ДСТУ 3650:2019 "Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні технічні умови" - На заміну ДСТУ 3650:2012; 2. ДСТУ 4278:2019 "Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні вимоги. Правила застосування" - На заміну ДСТУ 4278:2012. Проте, у протоколі не конкретизовано, порушення якої саме стандартизованої вимоги та заборони п. 2.9 В Правил дорожнього руху допущено водієм.

Крім того, під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Натомість, крім рапорта інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП ст. лейтенанта поліції Попович Х. та протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи інших доказів не містять.

Суд звертає увагу також на той факт, що долучений до матеріалів справи рапорт інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП ст. лейтенанта поліції Попович Х. від 30.09.2020р. не входить у перелік доказів, передбачених ст. 251 КУпАП.

Будь-яких інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення матеріали справи не містять. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи доказів.

Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. При цьому всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається із усталеної практики Європейського суду з прав людини, наприклад, у справах Лучанінова проти України (заява №16347/02, рішення від 09.06.2011, Малофєєва проти Росії ( Malofeyeva v. Russia , заява № 36673/04, рішення від 30.05.2013, Карелін проти Росії ( Karelin v. Russia , заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення , провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки дії ОСОБА_1 зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені у судовому засіданні, суд вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 245, 280, 256, 247, 284 КпАП України, суд,-

постановив :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.7 ст.121 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н. Б. Добош