ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/336/20 Головуючий у 1-й інстанції: Стамбула Н.В.
Номер провадження: 33/819/117/20 Доповідач: Калініна О.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі головуючого судді Калініної О.В., при секретарі Осипенко С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Судом встановлено, що 29.12.2019 року близько 11-05 годині ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Ford Escort реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Херсоні на нерегульованому перехресті вул. Чорноморська та Університетська, не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по вул. Чорноморська, чим порушив вимоги п. 8.7 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову, закрити провадження у справі на підставі вимог п.1 ч.1 ст. 247 та ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та закінченням строків на притягнення до адміністративної відповідальності.

Посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а також вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Свої вимоги мотивує тим, що працівниками поліції не встановлено винуватість учасників ДТП та складено протоколи відносно обох учасників ДТП. Очевидців цієї дорожньо - транспортної пригоди, крім пасажирів обох транспортних засобів не було. В судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_2 пояснила, що не знає хто саме із учасників ДТП порушив ПДР, вважала, що інших свідків ДТП не може бути, оскільки це питання вона з`ясовувала під час складання протоколів.

Із пояснень свідків та рапорту поліцейського незрозуміло хто є винуватцем ДТП. Вказує, що невірне і нечітке формулювання суті правопорушення поліцейським, є незрозумілим і позбавило його права на захист.

В судовому засіданні він відмовився від участі адвокатів 05.03.2020 року та просив у своєму клопотанні до початку судового засідання 10.03.2020 року надати можливість укласти договір з іншим адвокатом на надання правової допомоги. Судом не прийнято до уваги це клопотання, як і клопотання про виклик свідка ОСОБА_3 , що позбавило його можливості довести свою невинуватість.

Вважає, що покази свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 суд не повинен приймати до уваги, оскільки зазначені особи не були свідками ДТП. В тексті протоколу та додатках до нього зазначені в якості свідків тільки пасажири обох транспортних засобів, а свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не довели доказами, що бачили обставини ДТП, не надали запису з реєстратора або інші достовірні докази.

Покази свідка ОСОБА_6 вважає недостовірними, оскільки вона є зацікавленою особою та на момент ДТП пояснювалася, що відволіклась та не бачила на який сигнал світлофору рухався ОСОБА_7 .

Головуючий у справі допустив порушення норм процесуального права під час розгляду справи.

10.03.2020 року він своєчасно звернувся до початку судового засідання із заявою про відкладення розгляду справи та виклик свідка, проте зазначене клопотання залишилося без задоволення, що побавило його права на захист та справедливий суд, оскільки ОСОБА_7 в судовому засіданні користувався послугами адвоката, на відміну від апелянта.

Суд не визначив, які саме порушення п 8.7 ПДР він допустив.

Стверджує, що його винуватість не доведена поза розумним сумнівом, під час розгляду справи порушено його право на захист, оцінка доказів судом першої інстанції була проведена не повно та односторонньо, без всебічного та об`єктивного дослідження сіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому постанову належить скасувати, а справу закрити у зв`язку відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того вказує на наявність підстав для закриття справи на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки на момент розгляду справи закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.

ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

ОСОБА_7 та його представник адвокат Коваленко С.І. заперечили проти задоволення апеляційних вимог.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Мотиви суду.

За змістом ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність особи настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження, з-поміж іншого, транспортних засобів.

Встановлення винуватості чи невинуватості особи здійснюється на підставі оцінки доказів, якими, згідно ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами та ін.

З матеріалів справи вбачається, що 29.12.2019 року об 11.05 год. на регульованому перехресті вул. Чорноморська та вул. Університетська у м. Херсоні сталася ДТП за участю ОСОБА_1 , який керував автомобілем Ford Escort реєстраційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_7 , який керував автомобілем Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Поліцейськими 29.12.2019 року було складено протоколи про порушення п. 8.7 ПДР за одних і тих же обставин ДТП відносно обох водіїв.

Постановою судді Херсонського міського суду від 02.03.2020 року, яка набрала законної сили, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, розпочате на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 270863 від 29.12.2019 року відносно ОСОБА_7 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_7 п 8.7 ПДР, були предметом перевірки суду під час розгляду справи відносно ОСОБА_7 . ОСОБА_1 був обізнаний про результати розгляду цієї справи.

ОСОБА_1 постанова суду від 02.03.2020 року щодо ОСОБА_7 не оскаржувалася, про що він підтвердив в апеляційному суді, під час розгляду апеляційної скарги на постанову суду щодо нього від 10.03.2020 року.

Із постанови від 10.03.2020 року, що оскаржується видно, що висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суд побудував на оцінці сукупності доказів, зокрема відомостей, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 29.12.2019 року, показаннях обох учасників ДТП, свідків, схемі ДТП, враховавши постанову суду від 02.03.2020 року, якою провадження щодо ОСОБА_7 за ст. 124 КУпАП закрито.

Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , як видно із матеріалів справи, спростували твердження ОСОБА_1 , про те, що він перетинав регульоване перехрестя на зелений сигнал світлофору.

Показання свідків в цілому узгоджуються із протоколом та схемою ДТП.

Апеляційний суд не вважає прийнятними доводи апелянта про те, що суд мав поставити під сумнів достовірність показань свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , позаяк ці свідки не довели, що бачили обставини ДТП і не надали запису з реєстратора або інші достовірні докази.

Суд апеляційної інстанції виходить із того, що норми КУпАП не передбачають обов`язку свідків надавати суду будь-які докази, зокрема своєї присутності на місці події у виді запису реєстратора чи ін.

Свідком у справі згідно положень ст. 272 КУпАП може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають встановленню по даній справі, заявляти клопотання про допит свідків може особа , щодо якої складено протокол та потерпілий ( ст. 268, 269 КУпАП).

Отже, пояснення свідків є самостійним джерелом доказів, які підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами.

Заперечуючи достовірність показань свідків, апелянт не надав доказів, які б спростовували їх пояснення.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 пояснив, що свідки відгукнулися на його допис у соціальних мережах та повідомили, що бачили момент скоєння ДТП і погодилися свідчити.

Клопотання про повторний допит свідків, показання яких були покладені в основу постанови від 10.03.2020 року під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не заявляв, апеляційний суд за власною ініціативою не має процесуальних повноважень повторно досліджувати докази. За таких обставин апеляційний суд не має права давати іншу оцінку цим доказам, ніж суд першої інстанції.

Посилання апелянта на пояснення працівника поліції, що склала протокол, про відсутність інших свідків, а ніж пасажирів автомобілів, що зіткнулися під час ДТП, не можна визнати достатньою підставою для спростування показань свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , оскільки вони носять характер припущення, з огляду на прибуття працівників поліції на місце ДТП вже після його скоєння.

Твердження апеляційної скарги про те, що свідками у справі можуть бути лише особи, зазначені у протоколі та схемі ДТП, не ґрунтуються на положеннях ст. 272 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів, а тому підставно взятий судом до уваги.

Посилання ОСОБА_1 на пояснення працівника поліції, що склала протокол про те, що вона не змогла встановити хто винен у ДТП, а тому склала протоколи відносно обох учасників ДТП, як на доказ невинуватості, є неспроможними, оскільки вину у вчинені правопорушення встановлює суд, а протокол про адміністративне правопорушення, є одним із доказів, який підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП, покази свідків доводять, що дії ОСОБА_1 , який не дотримався правил дорожнього руху по регульованому перехрестю та не врахував дорожню обстановку, що склалася, знаходяться у причинному зв`язку із ДТП та його наслідками у виді механічних пошкоджень автомобілів.

Та обставина, що суд не вказав у постанові який саме підпункт пункту 8.7 ПДР порушив ОСОБА_1 , в цілому не впливає на висновок суду про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками ( п 8.1 ПДР).

Правила регулювання руху за допомогою світлофору визначається п. 8.7 ПДР з відповідними підпунктами.

За обставинами справи, встановленими судом, видно, що ОСОБА_1 порушив правила проїзду регульованого за допомогою світлофору перехрестя, не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпечності своїх дій.

Порушенням у цьому випадку є недотримання правил проїзду перехрестя ( початку маневру та його закінчення ) на дозволений сигнал світлофору та неврахування дорожньої обстановки, яка визначається як «сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю, рівнем організації та регулювання дорожнього руху, тощо» .

Вказівка у постанові на нерегульоване перехрестя, як видно із матеріалів провадження та встановлених судом обставин, носить характер технічної помилки, і це не можна автоматично визнати достатньою підставою для скасування постанови.

Доводи ОСОБА_1 про наявність причинного зв`язку між діями водія ОСОБА_7 та наслідками у виді ДТП, були предметом перевірки суду першої інстанції, і визнані неприйнятними за наявності постанови судді Херсонського міського суду Херсонської області від 02.03.2020 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_7 закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення і яка набрала законної сили, та враховуючи покладені в основу постанови докази.

Нових доказів, які не були предметом дослідження суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не подано.

Про повторне дослідження апеляційним судом доказів, які досліджувалися судом першої інстанції, клопотань ОСОБА_1 не заявляв.

Апеляційний суд роз`яснював учасникам справи право заявити клопотання про призначення у справі автотехнічної експертизи, проте як Семенюк В.О. так і ОСОБА_7 не заявили таке клопотання.

За власною ініціативою апеляційний суд не вправі призначати експертизу.

Доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, однак таке право не є абсолютним.

Відкладення розгляду адміністративної справи за клопотанням таких осіб не має перешкоджати розгляду справи чи затягувати такий розгляд з огляду на визначені ст. 277 КУпАП строки.

З матеріалів вбачається, що право ОСОБА_1 на захист судом було забезпечено, розгляд справи відкладався за заявою ОСОБА_1 , його захисника для ознайомлення з матеріалами справи, для укладення договору з іншим захисником.

ОСОБА_1 подав письмові заперечення у справі, де детально виклав доводи на свій захист.

02.03.2020 року ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення судового засідання призначеного на 02.03.2020 року у зв`язку із необхідністю укласти договір з іншим адвокатом, яке було задоволено.

Подання ОСОБА_1 10.03.2020 року ще одного клопотання про відкладення розгляду справи з таких же підстав, не зобов`язує суд до обов`язкового його задоволення, а закінчення розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 не можна визнати порушенням його права на захист, зважаючи на достатність наданого судом часу для укладення договору з іншим захисником, а також на те, що ОСОБА_1 висловив свою позицію щодо справи під час участі у попередніх судових засіданнях та не був обмежений судом у праві надати докази на свій захист, чи клопотати про їх забезпечення судом, приймати участь у дослідженні доказів.

Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за статтею 124 КУпАП, не належить до цих випадків.

Посилання апелянта на те, що суд не мав права закінчувати розгляд справи, оскільки не допитав заявленого ним у клопотанні від 10.03.2020 року свідка ОСОБА_3 , як на підставу для скасування постанови суду через неповноту судового розгляду не є прийнятними.

Посилаючись на цю обставину, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не вказав як показання цього свідка могли вплинути на висновки суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав на відсутність потреби у допиті цього свідка під час апеляційного розгляду.

Твердження ОСОБА_1 про порушення права на захист через незрозумілість суті правопорушення, що вимагало участь у справі захисника, апеляційний суд не може визнати підставою для скасування постанови, що оскаржується. З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 скористався послугами захисника, підготував письмові заперечення по суті справи, зміст яких відповідає змісту апеляційної скарги щодо обставин ДТП та доказів, а також надавав пояснення по суті правопорушення, що доводить розуміння в чому воно полягає.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вказав на те, що він під час апеляційного розгляду не буде користуватися послугами захисника, і така його позиція не пов`язана із відсутністю у нього коштів.

Отже за таких обставин, не можна погодитися із доводами апеляційної скарги про те, що розгляд справи судом першої інстанції відбувся із порушенням права ОСОБА_1 на захист.

Учасники справи заперечили наявність кримінального провадження за фактом ДТП.

На час ухвалення судом постанови від 10.03.2020 року визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.

Враховуючи викладене, слід дійти висновку, що доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують, а тому апеляційні вимоги ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили після її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Копію постанови направити учасникам справи у порядку, визначеному ст. 295 КУпАП.

Суддя

Херсонського апеляційного суду (підпис) О.В. Калініна