Справа № 567/1034/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В. , з участю секретаря Клімович О.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Кордиша А.А.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, розлученого, працює водієм ПП «ЮМЛАСАВТО», місце проживання : АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №099340 від 11.09.2020р. ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП при наступних обставинах 11.09.2020р. о 12 год. 25 хв. ОСОБА_1 на а/д М06 Київ-Чоп 322 км керував автомобілем марки «Renault Magnum», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження медичного огляду на предмет визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні правопорушення та пояснив, що він не відмовлявся від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння. Зазначив, що у день та час, вказаний у складеному відносно нього протоколі він керував великогабаритним вантажним автомобілем на об`їзній дорозі м.Рівне неподалік смт.Квасилів, та був зупинений працівниками поліції, які при перевірці документів запропонували йому пройти на місці зупинки автомобіля огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням алкотестера, на що він погодився. Зазначив, що перевірка документів та спілкування з працівниками поліції відбувалось, коли він перебував у кабіні автомобіля і з одягнутою на його обличчя маскою, та у нього не було ознак алкогольного сп`яніння, на які вказав працівник поліції у протоколі. Вказав, що фактично єдиною підставою для проведення огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння була зазначена у посвідченні водія дата його народження, яке було напередодні. В подальшому він у присутності двох свідків 4-5 разів продув алкотестер, який нічого не показав, на що працівник поліції вказав йому, що він відмовляється від огляду, та він з цим не погодився. Зазначив, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння йому не давали для ознайомлення та підпису, як і не складали направлення для його огляду у медичному закладі. Після складення протоколу він зателефонував своєму керівництву та повідомив про вищевказані обставини. В подальшому йому рекомендували самостійно як найшвидше поїхати до медзакладу та пройти освідчення, що він і зробив. Зазначив, що посвідчення водія у нього не вилучалось, а тому він продовжив рух автомобілем без сторонньої допомоги іншого водія.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Кордиш А.А. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи тим, що не доведено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а також мотивуючи тим, що при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та оформлення відповідних матеріалів не було дотримано вимог нормативно-правових актів. Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він працює водієм разом з ОСОБА_1 в ПП «ЮМЛАСАВТО». 11.09.2020р. він повертався з відрядження та йому зателефонував ОСОБА_1 і повідомив, що його зупинили працівники поліції та підозрюють у керуванні автомобілем у стані сп`яніння, ОСОБА_1 попросив його під`їхати, у разі коли виникне потреба забрати автомобіль. Коли він під`їхав, на місці зупинки ОСОБА_1 було двоє працівників поліції, які вказали, що у них є підозри щодо перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння. На той момент свідків вже не було. ОСОБА_1 пропонував поліцейським, щоб він пройшов освідчення у медичному закладі, проте останні відмовили йому у такому проханні. В подальшому ОСОБА_1 повідомив йому, що працівники поліції не відсторонюють його від керування автомобілем та він самостійно продовжить рух транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, покази свідка та доводи захисника на спростування обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

У відповідності до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатацію транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, передбачені у ст.ст. 247 та 280 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи. Тобто в такому документі фактично фіксуються беззаперечні дані про вчинення адміністративного правопорушення.

В силу ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність суб`єктивних та об`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність складу адміністративного правопорушення визнається КУпАП обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП характеризується наявністю прямого умислу.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №099340 від 11.09.2020р. ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з допущеним ним порушенням пункту 2.5 ПДР України.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція).

Статтею 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Зокрема цією статтею визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.п.6, 7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться : поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Згідно п.п.6, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р. (надалі Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейськими для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, з урахуванням положень вищевказаних нормативно-правових актів лише після відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі працівник поліції має передбачені законом підстави для складання протоколу про відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського та пояснень водія ОСОБА_1 судом встановлено, що останній погодився на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням технічного засобу та водій зробив шість спроб продути алкотестер, однак жодна спроба не була зафіксована приладом як вдало виконана, та судом достовірно не встановлено з яких причин використовуваний прилад не показав результат, окремо суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Водночас, працівник поліції вбачаючи підстави вважати, що ОСОБА_1 ухиляється чи то відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу повинен був (як це передбачено пунктом 7 Інструкції, пунктом 6 Порядку) запропонувати водію у присутності 2 свідків пройти таке освідчення у найближчому медичному закладі, однак цього не зробив, що підтверджується дослідженим відеозаписом та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яких було залучено бути присутніми під час проведення огляду водія на стан сп`яніння. Зазначені свідки у письмових поясненнях вказали про факт відмови водія від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, водночас у таких поясненнях відсутні відомості про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Окремо суд зазначає, що письмові пояснення вищевказаних свідків, які додано до протоколу, були написані ними фактично під диктовку працівника поліції, що підтверджується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом.

Згідно листа КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» № 484 від 22.10.2020р. ОСОБА_1 11.09.2020р. о 14 год. 30 хв. звернувся у лікарню з метою проведення медичного огляду на предмет виявлення стану алкогольного та наркотичного сп`яніння. За результатами огляду було складено акт № 48 від 11.09.2020р.

Відповідно до Акту медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння № 48 від 11.09.2020р., за результатами проведеного огляду, зокрема, з використанням алкотестера «Алкофор 307», встановлено, що ОСОБА_1 тверезий, результат тесту 0,00 проміле.

З дослідженого судом відеозапису з нагрудних камер поліцейських та з відеореєстратора розміщеного у патрульному автомобілі встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем 11.09.2020р. та був зупинений о 12 год. 50 хв., та продування алкотестера розпочав о 13 год. 08 хв., водночас як вбачається з протоколу, останній було складено о 13 год. та в ньому зафіксовано о 12 год. 25 хв. факт керування та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, що в часі фактично не відповідає дійсності.

Матеріали справи не містять достатніх та переконливих доказів на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, позаяк ОСОБА_1 на місці зупинки декілька разів продув алкотестер, результат якого не був позитивний, та як встановлено судом з відеозапису нагрудної камери працівника поліції, останній вбачаючи у діях водія ознаки ухилення чи відмови від проходження огляду не пропонував йому у присутності свідків пройти таке освідчення у медичному закладі, та ОСОБА_1 заперечував факт своєї відмови від проходження огляду як при складанні протоколу, так і в поясненнях наданих суду.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні достовірні, належні та допустимі докази, які у своїй сукупності беззаперечно б свідчили про те, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння у зв`язку з чим відмовився від проходження огляду для визначення стану сп`яніння.

Одночасно, суд враховує, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки обставини, викладені у ньому ОСОБА_1 заперечує, а інші докази на підтвердження його відмови відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння в матеріалах справи відсутні, а тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016р., заява № 926/08), в яких серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, а саме за відсутності достатніх та переконливих доказів вчинення правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладене та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 283 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.