ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 571/1361/20

Провадження № 3/571/708/2020

22 жовтня 2020 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в особі судді Качмар М.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого у встановленому законом порядку жителя по АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності притягувався 22.06.2020 року за ч.3 ст.130, ч.7 ст.121 КУпАП відповідно до ст.36 КУпАП,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №091337 від 28.09.2020 року: «28.09.2020 року о 02 год. 08 хв. в смт. Рокитне по вул. Пролетарська, Рокитнівського району Рівненської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «SIGMA» без реєстраційного номеру, з ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що невідповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Drager "Alcotest 6810" та проведення такого огляду у медзакладі відмовився в присутності двох свідків.». Крім того, зазначеним протоколом констатовано, що він порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху і його дії кваліфіковано за ч.2 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд вважає, що справу можна розглянути у відсутності правопорушника, оскільки відповідно до ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до наступного висновку.

Пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за №1413/27858 (надалі Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (згідно з п.4 розділу І Інструкції) є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (надалі Правила дорожнього руху) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч.2 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність, серед іншого, настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено обставини, які повинні бути з`ясовані при розгляді справи про адміністративне правопорушення та фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні тощо.

Факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та вина ОСОБА_1 у вчиненні такого підтверджується належними і допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №091337 від 28.09.2020 року; актом відмови на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.09.2020 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 28.09.2020 року, а також відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст.247 КУпАП судом не встановлені.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , не отримував посвідчення водія, що підтверджується довідкою Т.в.о. начальника Рокитнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області майора поліції Л.Богданець.

Абзацом третім пункту 28 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14, серед іншого, роз`яснено, що суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.2 ст.130 у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400,00 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір і порядок сплати такого встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (з врахуванням положень ч.1 цієї ж статті), у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення повинен бути сплачений судовий збір в розмірі, що становить 420,40 грн..

Керуючись ч.2 ст. 130, ст.ст. 283-285 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400,00 грн. (двадцять тисяч чотириста гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Постанова може бути оскаржена через Рокитнівський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя М.Я.Качмар