Справа № 157/56/20 Провадження №33/802/307/20 Головуючий у 1 інстанції:Фазан О. З.
Категорія: ст.ст.130 ч.1,122-2,185 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника адвоката Кучера А.А.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Кучера А.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 31.03.2020 щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою судді ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.130 ч.1,122-2,185 КУпАП, із накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 10200(десять тисяч двісті) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 02 січня 2020 року о 17 год 40 хв в с.Великий Обзир по вул.Боровненській Камінь-Каширського району керував автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER, р/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння та не виконав законну вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яка подавалась за допомогою ввімкнених проблискових маячків червоного та синього кольору та звукової сигналізації на службовому автомобілі, чим порушив вимоги п.2.9а, п.2.4 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 ч.1, ст.122-2 КУпАП.

Крім того, він 02 січня 2020 року о 17 год 45 хв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, по вул.Боровненській с.Великій Обзир Камінь-Каширського району, нецензурно виражався, вів себе зухвало, на неодноразові зауваження працівників поліції припинити свої дії та присісти в службовий автомобіль для складання адміністративного протоколу в категоричній формі відмовився, чим вчинив злісну непокору законним вимогам працівників поліції,тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову судді щодо ОСОБА_1 , закривши провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Посилається на те, що суд безпідставно, всупереч вимогам ст. 268 КУпАП, розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його захисника, не врахувавши що від них було клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання з об`єктивних причин (у зв`язку з спалахом короновірусної хвороби та території України та відсутністю транспортного сполучення). Судом також не враховано, що справа щодо ОСОБА_1 повинна була розглядатись з обов`язковою участю останнього (ч.2 ст.268 КУпАП). Вважає, що висновки суду, викладені в постанові судді, не відповідають фактичним обставинам справи. У справі відсутні докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.130 ч.1, 122-2, 185 КУпАП. Також не перевірено повноваження працівників поліції щодо можливості складання протоколів про адміністративні правопорушення. Не враховано, що свідки у справі є зацікавленими особами, вони не допитувались в судовому засіданні, а тому їх пояснення, які містяться у матеріалах справи, є неналежними доказами. У справі відсутні будь-які відеозаписи, які б об`єктивно підтверджували б вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень. Сам ОСОБА_1 категорично заперечує їх вчинення. Визнавши винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, суд не звернув увагу, що у цій нормі закону є дві частини. Крім того, суддею, всупереч вимогам ст.36 КУпАП, при накладенні стягнення безпідставно застосоване стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а не ст.185 КУпАП, яке є більш серйозним правопорушенням, відповідно до визначених за її вчинення стягнень.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Кучера А.А., які підтримували апеляційну скаргу в повному обсязі і просили скасувати постанову, закривши провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно з ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 -9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Зазначені вимоги Закону суддею дотримані не були, оскільки 28.03.2020 та 30.03.2020, перед початком розгляду справи, від ОСОБА_1 та його захисника Кучера А.А. надійшли клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з запровадженням Урядом України на території держави карантину через спалах коронавірусу та відсутність будь-якого сполучення в межах держави та області. (а.с.97-98). Суддя не взяв до уваги зазначене клопотання, а також не врахував, що присутність ОСОБА_1 при розгляді справи відповідно до вимог ч.2 ст.268 КУпАП є обов`язковою, тому передчасно та в порушення приписів ч.2 ст.268 КУпАП розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його захисника, що вплинуло на правильність вирішення справи та порушило право на захист особи. яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту ст.279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Тому дані обставини, з урахуванням положень ст.256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення, та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

З диспозиції статті 122-2 КУпАП вбачається, що вона передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог про зупинку.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 206535 (а.с.22) щодо ОСОБА_1 складено за ст.122-2 КУпАП, при цьому не враховано, що станом на 02.01.2020 (на час складення цього протоколу), стаття 122-2 КУпАП складалась і на час ухвалення оскаржуваної постанови (31.03.2020) містила дві частини, кожна з яких має різну об`єктивну сторону правопорушення та передбачає різну відповідальність за їх скоєння.

Місцевий суд, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, взагалі не звернув уваги на те, що вказана стаття містить дві частини, чим допустив неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на ці обставини, постанова судді про визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 КУпАП не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що 02 січня 2020 року йому подзвонив та приїхав його товариш з смт. Ратно, з яким вони розмовляли. ОСОБА_3 попросив його проїхатись автомобілем, після чого його зупинили працівники поліції, не пояснюючи причини, вдягнули кайданки, не пояснили чому його затримують та завезли у м.Камінь-Каширський. У лікарні провели огляд на стан сп`яніння, при цьому ніяких аналізів у нього не брали. На його думку, працівники поліції його затримали, оскільки їм подзвонив майстер лісу ОСОБА_4 , з яким у нього склалися неприязні відносини.

Згідно з поясненнями захисника Кучера А.А. в судовому засіданні апеляційного суду, місцевий суд, розглядаючи справу, порушив право ОСОБА_1 на справедливий суд, не дослідив та не проаналізував доказів, які містяться у матеріалах справи, не звернув увагу, що звинувачення ОСОБА_1 базується виключно на поясненнях двох працівників поліції та поясненнях чотирьох працівників лісгоспу, які є упередженими по відношенню до ОСОБА_1 , та пояснення яких різняться між собою. Зазначені свідки не були викликані в судове засідання для їх допиту і з`ясування розбіжностей у їх поясненнях, тому такі пояснення не можна брати до уваги при постановленні судового рішення. Цивільних осіб, які б могли підтвердити дійсні обставини справи, не було залучено в якості свідків. Відсутній й відеозапис з місця події, що об`єктивно б підтверджував факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які зафіксовані у відповідних протоколах. По факту незаконної порубки лісу за ст.246 КК України 03.01.2020 було внесені відомості в ЄРДР, однак підозра у скоєнні цього кримінального правопорушення нікому по теперішній час не вручена. Спочатку в ОСОБА_1 були вилучені та арештовані певні речі, проте на даний час вони майже всі рішеннями судів йому повернуті. Сама справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у більшій частині складається з копій матеріалів кримінального провадження, а саме, копій пояснень працівників поліції та лісгоспу, які не завірені у встановленому законом порядку. Звертає увагу, що працівники поліції затримували ОСОБА_1 для з`ясування обставин вчинення незаконної порубки лісу, якої він не вчиняв, а після цього безпідставно оформили щодо нього ще й протокол про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Апеляційний суд звертає увагу, що адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП настає у разі злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, та суспільні відносини у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Особливість застосування ст.185 КУпАП полягає у тому, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського має бути при виконанні ним службових обов`язків з охорони громадського порядку.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 18 № 053466 від 02.01.2020 (а.с.39) ОСОБА_1 02 січня 2020 року о 17 год 45 хв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, по вул.Боровненській с.Великій Обзир Камінь-Каширського району, нецензурно виражався, вів себе зухвало, на неодноразові зауваження працівників поліції припинити свої дії та присісти в службовий автомобіль для складання адміністративного протоколу в категоричній формі відмовився, чим вчинив злісну непокору законним вимогам працівників поліції, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Працівники поліції розцінили ці дії як злісну непокору законним вимогам працівників поліції і відносно ОСОБА_1 було складено вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП. Крім того, працівники поліції доставили ОСОБА_1 в чергову частину поліції, про що було складено протокол про адміністративне затримання серія АА № 134205 від 02.01.2020 (а.с.42).

Проте, такі дії працівників поліції не відповідають вимогам закону, оскільки, як вбачається з наданих матеріалів ОСОБА_1 02.01.2020 перебуваючи у с.Великій Обзир Камінь-Каширського району не порушував громадського порядку, а працівники поліції не виконували обов`язків з охорони громадського порядку. Крім того необхідно відрізняти, злісну непокору законному розпорядженню або вимозі від опору, який проявляється в активній протидії, яка перешкоджає нормальній діяльності працівників поліції. В таких випадках повинні бути використані адміністративно-забезпечувальні засоби, передбачені Законом України "Про Національну поліцію".

Відповідно до ст.185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

За такого, відсутні будь-які підстави для застосування ст.185 КУпАП за відмову ОСОБА_1 присісти в службовий автомобіль для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а відтак притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, матеріали провадження про адміністративне правопорушення не містять достатніх і належних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, а саме у злісній непокорі законній вимозі працівників поліції при виконанні ними службових обов`язків, за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд також звертає увагу, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у своїх письмових поясненнях зазначили, що були свідками непокори ОСОБА_1 працівникам поліції 02.01.2020 близько 17 год 40 хв, однак відповідно до протоколу огляду місця події у кримінальному провадженні № 0000007 ОСОБА_7 02.01.2020 проводив огляд місця порубки дерев у лісовому масиві Бахівського лісництва Волинського військового лісгоспу між селами Великий Обзир - Стобихва Камінь-Каширського району. Згідно протоколу, огляд проводився за участі спеціалістів - майстрів лісу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у період часу із 17 год 20 хв по 18 год 10 хв. Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ніяким чином не могли бути очевидцями подій, що ставляться у провину ОСОБА_1 , так як у той час приймали участь в проведенні огляду місця події.

Проте, суд першої інстанції на зазначені факти взагалі не звернув уваги, не з`ясував всіх обставин, які підлягали з`ясуванню, жодним чином не мотивував своє рішення, визнавши ОСОБА_1 винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Тому рішення суду, з огляду на недоведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, та порушення права на захист особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності під час розгляду справи судом, підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим доводи апеляційної скарги захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджуються матеріалами справи.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні цього правопорушення стверджується протоколом про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №206534, відповідно до якого ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння (а.с.1), рапортами Приходька В., Коширця ОСОБА_8 (а.с.2, 3), поясненнями свідка ОСОБА_9 (а.с.11), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного... сп`яніння (а.с.4), висновком лікаря КНП "Камінь-Каширська центральна районна лікарня" №5 від 02.01.2020, згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.5), довідкою Територіального сервісного центру 0743 РСЦ МВС від 10.01.2020 про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с.17).

На підставі наведених доказів в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Між тим, апеляційний суд позбавлений законної можливості накладати адміністративне стягнення поза межами, встановленого Законом, строку.

Згідно з ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що правопорушення було вчинено та виявлено 02.01.2020 та ще до моменту надходження цієї справи до суду апеляційної інстанції (15.04.2020) закінчились строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , провадження у справі щодо нього необхідно закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, скасувати постанову судді та прийняти нову постанову, якою провадження за статтями 122-2, 185 КУпАП у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, та визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закривши провадження щодо нього у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Кучера А.А. задовольнити частково.

Постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 31.03.2020 щодо ОСОБА_10 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 за статтями 122-2, 185 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закривши провадження щодо нього у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов