ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1362/20 Справа № 202/3589/19 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, студенка ДДУВС, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Як вбачається з постанови суду, ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він о 02 год. 50 хв. 14.04.2019 року в м. Дніпро по вул. Б. Хмельницького, керував т/з ВАЗ 21061 н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. В результаті порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП,- відносно нього, - закрити за відсутністю події та складу правопорушення.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, відомості з протоколу не відповідають фактичним обставинам справи, та допущено порушення права на захист.

На його думку, працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення з порушеннями вимог Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції остільки, посвідчення водія не вилучалось, його не було відсторонено від керування транспортним засобом, а також огляд водія на стан сп`яніння також було проведено з порушеннями.

Вважає, що суд першої інстанції порушив його право на захист, остільки про дату та час розгляду справи він взагалі не був повідомлений.

Також, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, остільки копію постанови він отримав лише 06.10.2020 року, та після чого подав апеляційну скаргу протягом десятиденного строку на оскарження рішення.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 , перевіривши доводи апеляційної скарги, та матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Стосовно клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови зазначаю, що ОСОБА_1 своєчасно не отримував копію постанови, нічого не знав про те, що 20.06.2019 року відбувся судовий розгляд, а отримав копію постанови лише 06.10.2020 року, згідно розписки в матеріалах справи. Тому враховуючи вимоги Закону про доступ особи до правосуддя, вважаю за необхідне поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, оскільки здійснення цих прав передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і зіставити їх з матеріалами судової справи.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції належним чином виконані не були, судовий розгляд проводився без участі ОСОБА_1 ,

Під час апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції не дотримався вищезазначених вимог закону, належним чином не з`ясовано обставини щодо інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що призвело до невірного висновку про доведеність вини особи.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" суд повинен враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Згідно до абз.2 п.27 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Апеляційний суд зазначає, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 6, 13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (Далі Порядок) водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

У відповідності до пунктів 15-17, 22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735 (Далі Інструкція) за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4 Інструкції), видається на підставі акту медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

При цьому, відповідно до вказаних вище положень Порядку та Інструкції у разі проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я, то належним та допустимим доказом перебування особи в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є відповідний висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Вказані вимоги Закону, як поліцейським так і судом першої інстанції не виконані належним чином.

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що він о о 02 год. 50 хв. 14.04.2019 року в м. Дніпро по вул. Б. Хмельницького, водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21061 н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Суд, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, послався на висновок медичного огляду КП ДНД ДОР № 1247 від 14.04.2019 року та на протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №134464 від 20.05.2019 року.

Апеляційним переглядом встановлено, що в матеріалах справи відсутнє направлення на медичний огляд. Окрім того, ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, та протокол про адміністративне правопорушення було складено без участі свідків, які б могли підтвердити його відмову від проходження огляду на місці, за допомогою алкотесту. Судом не було звернуто уваги на дані порушення та не надано належної оцінки допустимості доказів по справі.

В апеляційному суді, ОСОБА_1 пояснив, що 14.04.2019 року його автомобіль поліцейські зупинили без будь-яких пояснень, провели огляд. Будь-яких свідків не було, пройти на Драгері обстеження йому не пропонували, а відвезли до лікарні. Там лікар взяв сечу на аналіз, нічого не виявилось. Будучи невдоволеним лікар взяв аналіз крові. Копію акту йому не вручали, водійське посвідчення не відбирали. З протоколом та постановою суду не згоден, остільки не вживав на не вживає спиртні напої, висновок лікаря вважає складеним безпідставно. Про те, що справу було розглянуто, його взагалі ніхто не повідомляв.

Окрім того, в ході апеляційного розгляду свідок ОСОБА_3 надала пояснення, що 14.04.2019 року вона була пасажиркою автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 , коли їх безпідставно зупинили співробітники поліції та без будь-яких причин провели огляд автомобіля. Зазначає, що ОСОБА_1 ніколи не вживав та не вживає алкогольні напої, завжди тверезий. Про це він заявляв і поліцейським, але ті не стали його слухати, та повезли ОСОБА_1 до лікаря.

Будь-яких підстав не довіряти поясненням ОСОБА_1 та свідка не вбачається, остільки вони в повній мірі узгоджуються між собою як в цілому так і в деталях, а також з іншими матеріалами справи.

Таким чином, підсумовуючи вище викладене апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено, поза розумним сумнівом, факт наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, процедура проведення огляду була проведена з реальним порушенням зазначеної Інструкції. Оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому постанову суду необхідно скасувати, а провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2019 року якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП,- скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати невинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130КУпАП, та на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.