Справа № 127/6476/20
Провадження № 33/801/816/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванченко Я. М.
Доповідач: Ковальська І. А.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м. Вінниця

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Вінницького апеляційного суду Ковальська І.А., за участю адвоката Лавренчука А.С., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Лавренчука А.С., подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2020 в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України стосовно ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

Згідно матеріалів справи, 09.03.2020 о 20.45 годині за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_2 вчинив насильницькі дії психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , телефонував їй та погрожував фізичною розправою, висловлювався до неї нецензурною лайкою.

За результатами розгляду справи судом було винесено постанову від 17.03.2020, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення. Судове рішення мотивовано тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не являються подружжям, не пов`язані спільним побутом, проживають за різними адресами від грудня 2019 року, тому суд прийшов до переконання що ОСОБА_2 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Адвокат Лавренчук А.С. подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 на судове рішення, в якій просив скасувати постанову, визнати виним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, та притягнути останнього до відповідальності.

Апелянт переконаний, що висновки суду про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом даного правопорушення не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам закону.

Одночасно адвокат просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки суд не викликав його довірительку в судове засідання, про постановлення судового рішення вона не знала, копію отримала 23.09.2020.

Дані обставини пропуску строку на переконання суду є поважними та відповідно до ч. 2 ст. 294 КпАП України дають підстави для поновлення строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

На апеляційний перегляд справи ОСОБА_2 не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши виступ адвоката Лавренчука А.С. на підтримку вимог апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ч. 2 статті 7 КпАП України передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, знайшли своє повне підтвердження.

Стаття 173-2 КпАП України передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Пункт 3 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дає визначення терміну домашнє насильство, згідно якого - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на колишнє подружжя.

З огляду на зазначене, висновки місцевого суду, що ОСОБА_2 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не являються подружжям, не пов`язані спільним побутом, проживають за різними адресами, є необґрунтованими та суперечать наведеним положенням закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_2 вчинив насильницькі дії психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , телефонував їй та погрожував фізичною розправою, висловлювався до неї нецензурною лайкою.

Наявність складу адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП 140585 від 09.03.2020, протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_2 , рапортом працівника поліції про вчинення ОСОБА_2 психологічного тиску щодо колишньої дружини ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, такими, що розкривають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

Апеляційний суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій.

Згідно зі ст. 247 п. 7 КпАП України, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу, є обставинами, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що на момент розгляду справи в апеляційному суді закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, провадження у справі підлягає закриттю без накладення стягнення на особу, що притягується до адміністративної відповідальності.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України,

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Лавренчуку А.С. строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу адвоката Лавренчука А.С., подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2020 скасувати.

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

Провадження у справі закрити на підставі ст. 38 КпАП України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Ковальська