ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/821/153/20 Справа № 712/441/20 Головуючий по 1 інстанції Бащенко С.М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №712/441/20 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Соснівського районного суду м. Черкаси за апеляційною скаргою останнього ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 лютого 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 420,40 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 11.01.2020 о 15 год. 40 хв. в м. Черкаси, на перехресті вул. Руставі - Одеська, керував автомобілем Ваз-21043, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає дійсності, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у медичному закладі у присутності лікаря - нарколога, висновок №32, чим порушив вимоги п. 2.5ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі відносно нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на медичний огляд, протокол про адмінправопорушення складено за відсутності двох свідків, та в оскаржуваній постанові не вірно вказано про те, що він визнавав вину в судовому засіданні суду 1 інстанції . Також стверджує, що місцевим судом безпідставно відмовлено в задоволенні його клопотання про виклик свідка ОСОБА_2 в судове засідання. Зазначає, що він не здав сечу, оскільки для цього потрібний був певний час, однак лікар та працівники поліції відмовилися чекати. Крім того, лікар не був позбавлений можливості відібрати у нього будь-який інший біологічний матеріал на дослідження.

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_1 та його захисника Логвина О.О., які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовільнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі ОСОБА_1 є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 319655 від 11.01.2020, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 11.01.2020 о 15 год. 40 хв. в м. Черкаси, на перехресті вул. Руставі - Одеська, керував автомобілем Ваз-21043, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає дійсності, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у медичному закладі в присутності лікаря - нарколога, висновок №32, чим порушив вимоги п. 2.5ПДР України (а.с. 1);

- даними рапорту поліцейського ОСОБА_3 , в якому вказано про те, що під час патрулювання було зупинено автомобіль Ваз-21043, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки наркотичного спяніння, та останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в КНП «ЧОНД» (а.с. 2);

- даними висновку КНП «ЧОНД» №32 згідно якого ОСОБА_1 11.01.2020 о 16 год. 00 хв. ухилився від медогляду на стан сп`яніння (а.с. 3).

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Крім того, в матералах справи міститься відеозапис з нагрудних камер поліцейського (а.с. 14,17) на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння в КНП «ЧОНД», оскільки на його думку він не вчиняв ДТП, порушень вимог ПДР України не допускав, окрім керування транспортним засобом без страхового полісу.

Апелянт вказує про те, що лікарем та працівниками поліції не забезпечено достатнього проміжку часу для здачі сечі, крім того, здати будь-який інший біологічний матеріал йому не було запропоновано, однак вказані доводи є неспроможними, оскільки останній, згідно даних відеозапису, не бажав проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, про що також власноручно зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення ( а.с.1).

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не містить обов`язкової вимоги про приєднання до матеріалів справи направлення водія на огляд на стан спяніння, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Згідно п.6 розділу ІІ інструкції - огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Тобто інструкцією не передбачено наявність двох свідків при відмові від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, як про те зазначає апелянт.

Апелянтом не надано доказів про те, що він під час розгляду справи місцевим судом не визнавав вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а тому його доводи в цій частині є необгрунтованими. Крім того, апелянт не звертався до місцевого суду з заявою про виправлення описки в оскаржуваній постанові.

Свідок ОСОБА_2 , якого просив допитати апелянт, не був присутній в КНП «ЧОНД» під час того, як ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому апеляційний суд відмовив в задоволенні клопотання сторони захисту про його допит, визнавши його безпідставним.

Апеляційним судом встановлено відсутність порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853, та вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апелянта в цій частині є необгрунтованими.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є неприйнятними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, та особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка