Номер провадження: 33/813/364/20
Головуючий у першій інстанції Гарський О.В.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участю секретаря Янковської Ю.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , подану через представника адвоката Ткаченка О.В. та представника Одеської митниці Держмитслужби Ковташа Д.М. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2020 року,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення №2798/50000/19 від 19.10.2019 року про порушення митних правил, передбачене ст. 472 МК України, вбачається, що 19.10.2019 року о 01 годині 20 хвилин, під час проходження митного контролю в зоні митного контрольного в залі «Приліт» терміналу Міжнародного аеропорту «Одеса» громадянин України ОСОБА_2 , який прилетів до України з Туреччини, м. Стамбул, рейсом № 720, літаком а/к «МАУ» обрав канал, позначений символами червоного кольору - «Червоний коридор», тим самим, відповідно до ч. 3 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщуванні ним товари підлягають письмовому декларуванню.

Оскільки сумарна вартість товару, який провозив гр. ОСОБА_3 через митний кордон України, становила 1000 євро, відповідно до ст. 374 МК України він підлягає декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що вдаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим Кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 1000 євро.

ОСОБА_3 надав митному органу заповнену власноручно митну декларацію.

Під час проведення митного контролю багажу ОСОБА_1 було виявлено невідповідність відомостей, заявлених в митній декларації. Так, не заявлені в митній декларації товари та не надані товарні чеки щодо їх митної вартості у відношенні 8 одиниць товару, а саме: чотири спортивні кофти ТМ MDG, одна пара джинсів ТМ BARK WOMAN, светр жіночий ТМ New Surprise, светр жіночий ТМ the Knitwear Collection, светр жіночий ТМ СMeska.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 472 МК України за кваліфікуючими ознаками: не декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (кількість) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2020 року звільнено від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, за малозначністю правопорушення. Зробити ОСОБА_4 усне зауваження та попереджено про недопустимість в подальшому здійснення подібних правопорушень.

Зобов`язано Одеську митницю Держмитслужби вилучені речі, згідно протоколу про порушення митних правил № 2798/50000/19 від 19.10.2019 року, повернути власнику або володільцю чи уповноваженій ними особі, без відшкодування витрат у справі про порушення митних правил.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_2 , через представника адвоката Ткаченка О.В. та представник Одеської митниці Держмитслужби Ковташ Д.М. подали на зазначене судове рішення апеляційні скарги.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_2 адвоката Ткаченка О.В. обґрунтовано тим, що:

1) ОСОБА_3 не порушив процедуру декларування товарів, оскільки переміщував товар, вартість якого не перевищує еквівалент 1000 євро, та взагалі не повинен був заповнювати митну декларацію;

2) ОСОБА_3 повинен був переміщуватись по «зеленому коридору», на «червоний коридор» його було направлено інспектором та декларацію ОСОБА_3 заповнював на вимогу інспектора, при цьому додаткового аркуша декларації йому надано не було, тому зазначені товари неможливо було зазначити;

3)Декларація має чисельні виправлення, тому не повинна була прийматись взагалі;

4)Матеріали адміністративної справи не містять доказів вартості переміщеного ОСОБА_5 товару, тому в його діях відсутні ознаки порушення митних правил.

За результатом апеляційного перегляду постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2020 року представник ОСОБА_2 адвокат Ткаченко О.В. просить постанову суду скасувати, закрити провадження в справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та повернути ОСОБА_4 товар, вилучений згідно протоколу про адміністративне правопорушення №2798/50000/19 від 19.10.2019 року.

Представник Одеської митниці Держмитслужби Ковташ Д.М. в своїй апеляційній скарзі просить постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2020 року скасувати, ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 % вартості товарів з конфіскацією зазначених товарів (чотири спортивні кофти ТМ MDG, одна пара джинсів ТМ BARK WOMAN, светр жіночий ТМ New Surprise, светр жіночий ТМ the Knitwear Collection, светр жіночий ТМ СMeska).

В апеляційній скарзі представник Одеської митниці Держмитслужби Ковташ Д.М. посилається на наступні доводи:

1)в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, оскільки він самостійно обрав для пересування «червоний коридор» та власноруч заповнив митну декларацію. Крім не задекларованих вилучених товарів, а саме, чотирьох спортивних кофт ТМ MDG, однієї пари джинсів ТМ BARK WOMAN, светру жіночого ТМ New Surprise, светру жіночого ТМ the Knitwear Collection, светру жіночого ТМ ОСОБА_6 ОСОБА_3 переміщував через митний кордон товар на сумарну вартість 1000 євро;

2)адміністративна відповідальність за порушення особою митних правил встановлюється виключно МК України, тому застосування судом першої інстанції норм КУпАП є невірним, та судом незаконно звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення.

В судове засідання представник ОСОБА_1 адвокат Ткаченко О.В. та представник Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_7 не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Від представника ОСОБА_1 адвоката Ткаченко О.В. надійшла заява №33-6771/20 від 13.03.2020 року про розгляд справи за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов до висновку про відмову у їх задоволенні з наступних підстав.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Частина 6 статті 264 МК України передбачає, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Згідно з ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття органом доходів та зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року №8 роз`яснено, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Диспозицією ст. 472 МК України передбачено, що відповідальність настає через недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних даних про товар. За диспозицією вказаної статті відповідальність може наступати лише у випадку, коли особі відомі усі необхідні реквізити товару, що підтверджуються відповідними документами, однак особа їх не декларує за встановленою формою.

Отже, основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність умислу чи необережності, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює, чи може та повинен передбачати обставини і характер незаконного недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Судом правильно встановлено, матеріалами адміністративної справи підтверджено, що під час проходження митного контролю в зоні митного контрольного залі «Приліт» терміналу Міжнародного аеропорту «Одеса» громадянин України ОСОБА_3 , який прилетів до України з Туреччини, м. Стамбул, рейсом № 720, літаком а/к «МАУ» самостійно обрав канал, позначений символами червоного кольору - «Червоний коридор», тим самим, відповідно до ч. 3 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщуванні ним товари підлягають письмовому декларуванню.

Оскільки сумарна вартість товару, який провозив гр. ОСОБА_3 через митний кордон України становила 1000 євро, відповідно до ст. 374 МК України цей товар підлягає декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що вдаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим Кодексом України, в істині, що перевищує еквівалент 1000 євро.

ОСОБА_3 надав митному органу заповнену власноручно митну декларацію та під час проведення митного контролю багажу ОСОБА_1 було виявлено невідповідність відомостей заявлених в митній декларації, а саме не заявлені в митній декларації товари та не надані товарні чеки щодо їх митної вартості у відношенні 8 одиниць товару, а саме: чотири спортивні кофти ТМ MDG, одна пара джинсів ТМ BARK MAN, светр жіночий ТМ New Surprise, светр жіночий ТМ the Knitwear Collection, гр жіночий ТМ НОМЕР_1 .

Таким чином, дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано судом першої інстанції за ст. 472 МК України за кваліфікуючими ознаками: не декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою процедурою точних та достовірних відомостей (кількість) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Ткаченко О.В. щодо закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, тому що митну декларацію від особи було прийнято з численними виправленнями та підчищеннями, що є порушенням «Порядку заповнення митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності», встановлений Наказом МФУ 28.05.2012 року № 614, є необґрунтованими, оскільки, як вбачається з митної декларації, що міститься в матеріалах адміністративної справи, допущені виправлення не перешкодило у даному випадку співробітнику митниці достеменно та точно з`ясувати кількість та вартість товарів, які переміщувались гр. ОСОБА_5 через кордон України.

Товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою ст. 374 МК України, підлягають письмову декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезені товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення).

Таким чином, суддею першої інстанції вірно встановлений факт недекларування гр. ОСОБА_5 за встановленою формою та встановленим порядок товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню.

Одночасно апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо малозначності адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 .

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, загальна вартість незадекларованого товару, відповідно до Довідки про ціну ТОВ «Експоцентр Одеса» від 23.10.2019 року складає 1550 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят) гривень.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Оскільки правопорушення вчинене гр. ОСОБА_5 є незначним, та не містить великої суспільної небезпеки як для суспільства так і для суспільних відносин, судом першої інстанції звільнено порушника ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з обмеженням усним зауваженням в рамках процесуального закону, тому доводи апеляційної скарги представника Одеської митниці Держмитслужби Ковташ Д.М. щодо скасування також висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , подану через представника адвоката Ткаченка О.В. та представника Одеської митниці Держмитслужби Ковташа Д.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеськогоапеляційного суду О.Г.Журавльов