ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2020 Провадження № 3/425/1130/20

Справа № 425/2725/20

Рубіжанський міський суд Луганської області в особі судді Овчаренко О.Л., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції у Луганській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності зач. 1 ст. 122-2, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №201098 від 23.09.2020, 21.09.2020 о 15 год. 58 хв. в м. Рубіжне по вул. Мєндєлєєва, 49, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107 днз НОМЕР_2 , не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яка була надана завчасно за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу, чим порушив п. 8.9 «б», п. 2.4 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №201099 від 23.09.2020, 21.09.2020 о 15 год. 58 хв. в м. Рубіжне по вул. Мєндєлєєва, 49, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107 днз НОМЕР_2 та після зупинки працівниками поліції вживав алкогольні напої до проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України. Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 05.10.2020 справи про адміністративні правопорушення №425/2725/20 та №425/2726/20 стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, об`єднані в одне провадження, об`єднаній справі присвоєно № 425/2725/20 (номер провадження №3/425/1130/20).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. В судовому засіданні його захисник адвокат Степанцов Є.В. 21.09.2020 пояснив, що ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 4 ст. 130 КУпАП, себе не визнає, оскільки їх не скоював. 21.09.2020 ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом і направлявся додому. Коли під`їхав до свого дому, то позаду його автомобіля зупинився службовий автомобіль патрульних поліцейських. Під час керування автомобілем ОСОБА_1 не чув і не бачив, щоб поліцейськими йому подавався будь-який сигнал про зупинку або за допомогою увімкненого проблискового маячка, або звуковий. Такий сигнал поліцейськими йому не подавався. Під час керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не перебував, після цього також спиртних напоїв не вживав. 21.09.2020 пройти огляд у встановленому законом порядку на стан сп`яніння ОСОБА_1 ніхто не пропонував. Адміністративні стягнення патрульними поліцейськими за порушення в той день ОСОБА_1 ПДР України не накладались. Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яка була надана завчасно за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу, а після зупинки працівниками поліції вживав алкогольні напої до проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Тому просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Дослідивши письмові та електронні матеріали справи, вислухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 255 та ч. 1 ст. 254 КУпАП, у випадку вчинення особою адміністративного правопорушення, уповноважені на те посадові особи Національної поліції, зобов`язані не тільки скласти протокол про адміністративне правопорушення, а в силу положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, ще й зібрати докази вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стосовно доведеності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, суд дійшов наступного висновку.

Положення ч. 1 ст.122-2 КУпАП передбачають відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно з п. 2.4. Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п. 8.9. «б» Правил дорожнього руху України, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

До протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, додано відеозапис та рапорт поліцейського.

З відеозапису вбачається, що рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 до моменту його зупинки зафіксований за допомогою відеореєстратора, встановленого на службовому автомобілі поліцейських. Однак, цей відеозапис підтверджує лише факт слідування поліцейських за автомобілем під керування ОСОБА_1 до його зупинки біля будинку, у двір якого згодом зайшов останній. Але не підтверджує факту того, що під час руху ОСОБА_1 на транспортному засобі працівниками поліції завчасно за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору та/або спеціального звукового сигналу було подано сигнал про зупинку транспортного засобу, а ОСОБА_1 таку вимогу не було виконано.

Тому приймаючи до уваги відсутність доказів, які б спростовували твердження ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції йому не подавався сигнал про зупинку транспортного засобу суд не може визнати протокол про адміністративне правопорушення та рапорт поліцейського такими, що не викликають будь-яких сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки жодних даних для того, щоб визнати ці документи належними та достатніми доказами, матеріали справи не містять. Щодо доведеності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, суд зазначає наступне.

Положення ч. 4 ст.130 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі, або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Суд наголошує, що при притягненні особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.130 КУпАП в даному випадку є необхідним доведення факту вживання водієм транспортного засобу алкоголю після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. До протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4. ст. 130 КУпАП, додано відеозапис, рапорт поліцейського, постанову процесуального керівника начальника Рубіжанського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури Щукіна О.О. про освідування.

Однак, на відеозаписі взагалі не зафіксовано, що після зупинки на вимогу поліцейських транспортного засобу від керуванням ОСОБА_1 він вживав алкогольні напої, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, і він на це погодився або відмовився. З постанови процесуального керівника начальника Рубіжанського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури Щукіна О.О. про освідування від 22.09.2020 вбачається, що було прийнято рішення щодо здійснення освідування ОСОБА_1 , зокрема, на предмет перебування у стані сп`яніння. На оберті цієї постанови міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 від проходження освідування та від підпису відмовився, підпис слідчого та понятих. Однак, зазначений документ може підтверджувати лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у кримінальному провадженні, а не факт вживання останнім як водієм транспортного засобу алкоголю після його зупинки і до проведення відповідного огляду, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст.130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП, зазначено, що свідки не залучались, пояснення свідків до протоколу не долучені.

Рапорт поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Луганській області Котлярова Р.Ю. від 21.09.2020 взагалі не містить відомостей про вживання ОСОБА_1 алкоголю після зупинки автомобіля під його керуванням. При цьому, в рапорті зазначено, що після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 від нього одразу було чути запах алкоголю з порожнини рота. Тобто, крім протоколу про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, в тому числі відеозаписи з нагрудних камер (відеореєстраторів) поліцейських, які б підтверджували той факт, що саме після зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського і до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 вживав алкогольні напої.

Як вже зазначалось, ОСОБА_1 заперечував як факт зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейських, так і факт вживання алкогольних напоїв після цього. Тому з огляду на те, що матеріали адміністративної справи не містять беззаперечних доказів на спростування цього, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не є достатнім та належним доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, приймаючи до уваги вимоги ст.62 Конституції України про те, що будь-яке обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд дійшов висновку, що особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, на яку покладено обов`язок щодо збирання доказів, не доведено, що ОСОБА_1 дійсно не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу та після зупинки працівниками поліції вживав алкогольні напої до проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, і в його діях наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.4 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що провадження в справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122-2, ч. 4 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області в десятиденний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови проголошено 13.11.2020 о 14.00 годині.

Суддя О.Л.Овчаренко