Справа № 692/977/20
Провадження № 3/692/561/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року смт. Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Драбівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 396811 від 22.09.2020р., гр. ОСОБА_1 22.09.2020 о 13год. 15 хв. в с. Драбове-Барятинське по вул. Мічуріна, 1, повторно протягом року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з відмовився. Огляд проводився в закладні охорони здоров`я. Результат огляду 1,6%.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні не визнав, проти викладених обставин категорично заперечив. Вказав, що у вказані в протоколі про адміністративне правопорушення дату і час він у власному автомобілі повертався додому після поминок. Однак за кермом був його батько ОСОБА_2 , а він сам перебував на місці пасажира, оскільки позбавлений права керування транспортними засобами. В с. Драбове-Барятинське в автомобілі виникла поломка та він зупинився, а ОСОБА_1 почав його лагодити. Під час ліквідації поломки до них під?їхав автомобіль з працівниками патрульної поліції, які звинуватили останнього в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та, застосувавши спеціальні засоби кайданки та газовий балончик, доставили ОСОБА_1 до Драбської ЦРЛ для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, де було констатовано перебування у стані алкогольного сп`яніння. Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не заперечує, так як вживав алкогольні напої на поминках. Однак зазначає, що автомобілем не керував та від проходження медичного огляду на місці не відмовлявся, оскільки йому не пропонували пройти такий огляд. Також не були опитані свідки, які на час затримання ОСОБА_1 були разом з ним в автомобілі.

У судове засідання було викликано працівника поліції який склав протокол про адміністративне правопорушення - поліцейського ОСОБА_3 та свідків, на яких вказав ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , витребувано запис з камери нагрудного відео реєстратора поліцейського ОСОБА_3 та документи щодо повноважень лікарів Драбівської ЦРЛ проводити огляди щодо перебування особи в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Відповідно наданих КНП Драбівської районної ради «Драбівська ЦРЛ» документів дана медична установа входить до переліку установ, які можуть проводити огляди громадян на наявність стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу, лікарі, допущені до таких оглядів пройшли відповідне навчання та тематичне удосконалення, а аналізатор вмісту парів алкоголю Алконт 01су-U має необхідні реєстраційні документи та повірений до 21.05.2021р., порядок оформлення висновку та акту при проведенні оглядів для встановлення стану сп`яніння регламентується наказом ЧОД № 598 від 04.06.2019р.

У судовому засіданні начальник СРПП № 2 майор поліції ОСОБА_3 пояснив, що 22.09.2020р. близько 13 год. 15 хв., перебуваючи на виклику, помітив автомобіль ВАЗ 2106 під керуванням ОСОБА_1 , який зупинився на узбіччі вулиці, та розпочав з ним спілкування з метою отримання відомостей щодо скоєння протиправних дій. Під час спілкування ОСОБА_3 помітив у ОСОБА_1 явні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що ОСОБА_1 спочатку погодився, а потім відмовився. Він запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в Драбівській ЦРЛ, на що той відмовися, а тому до ОСОБА_1 було застосовано спеціальні засоби кайданки та газовий балончик. Після цього його доставлено до Драбівської ЦРЛ, де лікарями проведено огляд на стан сп`яніння та встановлено факт перебування у стані алкогольного сп`яніння з результатами 1,6 проміле. Надати відеозапис з камери нагрудного відео реєстратора ОСОБА_3 не може, так як відразу копію запису зроблено не було, а в подальшому для економії пам`яті реєстратора даний запис було знищено.

Дані пояснення збігаються з рапортом поліцейського СРПП№2 Драбівського ВП ЗВП старшого сержанта поліції Жала В.В. від 22.09.2020р, який мається в матеріалах справи.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що 22.09.2020р. приїхав до свого сина ОСОБА_1 та вони поїхали на кладовище (поминки). Він керував автомобілем, бо ОСОБА_1 самостійно керувати автомобілем не міг, так як був позбавлений права керування транспортними засобами відповідно рішення суду. Крім них в автомобілі перебували ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Після перебування на кладовищі ОСОБА_2 віз вищевказаних осіб додому. В с. Драбове-Барятинське автомобіль зламався. Оскільки автомобіль належить ОСОБА_1 то йому й було запропоновано його полагодити. Під час ремонту до них приїхав автомобіль патрульної поліції та працівники поліції, застосувавши фізичну силу та спеціальні засоби затримали ОСОБА_1 та доставили його, як свідок дізнався пізніше, до Драбівської ЦРЛ для встановлення ступеня сп`яніння та складання протоколу. На місці пройти медичний огляд ОСОБА_1 ніхто не пропонував, і він від проходження огляду не відмовлявся. Також вказав, що ОСОБА_1 належним йому автомобілем ВАЗ 2106 протягом усієї поїздки не керував, перебував на місці пасажира.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що 22.09.2020р. разом з ОСОБА_1 на автомобілі останнього, відвідав кладовище у зв`язку з поминками. За кермом автомобіля знаходився ОСОБА_2 . На зворотній дорозі автомобіль зламався та ОСОБА_1 почав його лагодити. Під час ремонту до них під?їхав автомобіль патрульної поліції та поліцейські, застосувавши фізичну силу та спеціальні засоби затримали ОСОБА_1 . На місці пройти медичний огляд ОСОБА_1 ніхто не пропонував, і він від проходження огляду не відмовлявся. Також вказав, що ОСОБА_1 належним йому автомобілем ВАЗ 2106 протягом усієї поїздки не керував, перебував на місці пасажира.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Брус С.М. заявив правову позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно якої ОСОБА_1 22.09.2020р., близько 13 год. 15 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, належним йому автомобілем ВАЗ 2106 не керував, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку не відмовлявся, протиправних діянь не вчиняв, до нього було безпідставно застосовано фізичну силу та спеціальні засоби, а тому просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Суддя, вивчивши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, працівника поліції який склав протокол про адміністративне правопорушення та свідків, приходить до наступного висновку.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції за ч. 1 ст. 130 КУпАП (станом на час складення протоколу про адміністративне правопорушення). Як вбачається із диспозиції частини 1 ст. 130 КУпАП покарання наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи додані протокол про адміністративне правопорушення від 22.09.2020 року серії ДПР18 № 396811, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп?яніння №20 від 22.09.2020р., рапорт поліцейського СРПП №2 Жала В.В., копія постанови від 21.11.2019р., копія протоколу АЗ № 040510 про адміністративне затримання від 22.09.2020р.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.ст. 251, 252, 280 КупАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

У КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановлюється в конкретній справі. У вищевказаних процесуальних документах, зокрема, необхідно викласти всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, і обґрунтувати наявність складу правопорушення та його кваліфікацію.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, згідно сформованої в протоколі серії ДПР 18 № 396811 від 22.09.2020р. фабули вчинення адміністративного правопорушення, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 притягується за повторне протягом року керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що не підтверджено у передбаченому вищевикладеними приписами законодавства порядку.

Даний факт не знайшов підтвердження під час розгляду матеріалів судом, а запис з камери нагрудного відео реєстратора не зберігся та не був наданий в якості доказу. Також у матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, які б вказували на керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмову водія від проходження огляду щодо визначення алкогольного сп`яніння, тому в суду є сумніви щодо законності складеного протоколу.

При цьому суддя вважає, що працівники поліції допустилися помилки при фіксації правопорушення, оскільки належним чином не зафіксували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, ними не було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння відразу після зупинки транспортного засобу та не зафіксовано факт відмови від проходження огляду в присутності свідків.

З огляду на чинне законодавство цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Натомість, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.

Таким чином, обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

У даній справі основним та єдиним доказом вчинення правопорушення стали пояснення зацікавленої особи - який є працівником поліції, а також рапорт працівника поліції, який до того ж є підлеглим особі, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, тому останні не можуть бути належними та допустимими доказами, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України по справі 171/5372/17( постанова від 29.04.2020р.).

Згідно з ч.ч. 2,3,4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Згідно п. 1 спільного наказу МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Пунктом № 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 7 розділу І вказаної вище Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

П. 6 розділу ІІ вказаної Інструкції передбачено, що огляд особи на стан сп`яніння проводиться поліцейським у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу.

Таким чином, пропозиція поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки має здійснюватися у присутності 2 свідків, які у разі відмови особи від його проходження, будуть свідками такої відмови.

Аналізуючи вказані нормативні акти суддя приходить до висновку, що поліцейський, помітивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, мав запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою відповідного технічного пристрою, а в разі незгоди водія із проведенням такого огляду чи не згоди із результатами такого огляду запропонувати йому доставити його до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння.

Наявними в матеріалах справи доказами не доведено того, що працівниками поліції зафіксовано факт керування транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 2106 гр. ОСОБА_1 , а також того, що на місці «зупинки» працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти тест на визначення алкогольного сп`яніння, від якого він відмовився.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки додані до матеріалів справи докази викликають сумніви у своїй достовірності, тому до уваги взяті судом не можуть бути, а сам порядок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (станом на час складення протоколу про адміністративне правопорушення) не дотриманий, то суддя приходить до переконання, що достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі, яким визначаються межі даного судового розгляду, суду не надано, його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, оскільки не є доведеним сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тому склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, в його діях відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись вищевикладеним та ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана скарга до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.О. Левченко