Провадження № 3/643/200/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2020 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козилівка Холменського району Чернігівської області, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2019 року о 17:25 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Фольксваген Пасат», державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Ак. Павлова, 120-А в м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), став учасником ДТП. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 судовому засіданні вину у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення не визнав. Зазначив, що в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Пояснив, що дійсно 10.12.2019 року приблизно о 17:30 год. став учасником ДТП за вказаною вище адресою. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, працівниками поліції йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер». Після численних спроб пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння вказаний прилад показував результат нуль. Запах алкоголю, можливо, відчувався від його робочого одягу, в якому він був одягнутий, оскільки він працює в цеху із фарбою. Працівниками поліції не були роз`яснені його права, порядок проходження огляду, не складені необхідні документи, передбачені чинним законодавством України.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Тарасов О.С. в судовому засіданні зазначав на численних порушеннях законодавства України під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Зокрема, посилався, що при складанні протоколу ОСОБА_1 не було роз`яснено право на захист. Сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, працівниками поліції надано не було, право просити пред`явлення вказаних документів ОСОБА_1 не роз`яснено. Враховуючи наведене, захисник наполягав на відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим просив закрити провадження у справі.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, виїхав на смугу зустрічного руху в районі супермаркету «Таргет» по вул. Ак. Павлова в м. Харкові та здійснив зіткнення з автомобілем під його керуванням. Після ДТП ОСОБА_1 вийшов зі свого автомобілю в неадекватному стані, ледве тримався на ногах. В нього склалось враження, що ОСОБА_1 перебуває в стані сильного алкогольного сп`яніння. Свідком було викликано поліцію. Працівники поліції запропоновали ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 неодноразово продував трубку газоаналізатора, але неналежним чином і прибор постійно показував недостатню кількість повітря. Від пропозиції працівників поліції пройти огляд в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Свідок ОСОБА_3 , допитаний за клопотанням захисника, пояснив, що приїхав забрати автомобіль ОСОБА_1 після ДТП. Коли він приїхав на місце ДТП, там вже знаходились працівники поліції. ОСОБА_1 запропонували пройти огляд за допомогою газоаналізатора, на що він погодився. ОСОБА_1 при ньому декілька разів продув газоаналізатор. ОСОБА_1 був одягнутий в робочий одяг та, на його думку, був тверезим.

Свідок ОСОБА_4 , допитаний за клопотанням захисника, в судовому засіданні пояснив, що їм зателефонували та попросили забрати автомобіль ОСОБА_1 після аварії. Прибувши на місце ДТП, вони побачили ОСОБА_1 , який продував газоаналізатор «Драгер». Працівники поліції зазначали, що ОСОБА_1 слабо продуває газоаналізатор, та просили повторити це знову. В його присутності ОСОБА_1 не менше 5 разів із зусиллям продував газоаналізатор. На його погляд, ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок).

Під час оцінки доводів та аргументів учасників судового процесу, висловлених під час розгляду даної справи, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», відповідно до якої хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, яке мало місце 10.12.2019 року о 17:25 год. та полягало у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підтверджується наступними доказами.

- Даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 212453, складеного працівником поліції Бойко С.О., згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин (а.с. 1).

- Письмовими поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 10.12.2019 року, згідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820» та в закладі охорони здоров`я (а.с. 3, 4).

- Вказаними вище показаннями ОСОБА_2 , наданими суду за процедурою допиту свідка.

- Даними відеозапису, який був відтворений в судовому засіданні та згідно якого працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер». ОСОБА_1 багаторазово прикладав мундштук газоаналізатора до губ, проте газоаналізатор показував недостатній обсяг видихаємого повітря, в зв`язку з чим результатів огляду отримано не було. Працівники поліції, згідно відеозапису, неодноразово просили ОСОБА_1 видихати повітря сильніше та зазначали на імітації проходження ним огляду, а саме на імітації належного видихання повітря. Незважаючи на багаторазові звернення працівників поліції до ОСОБА_1 щодо належного видихання повітря в мундштук газоаналізатора та роз`яснень, що через незначний обсяг видихаємого повітря неможливо отримати показники вмісту парів алкоголю у видихаємому повітрі, результат отриманий не був, газоаналізатор надавав дані щодо недостатності обсягу видихаємого повітря.

Оцінюючи доводи та аргументи захисника Тарасова О.С. і ОСОБА_7 М.М., суд керується таким.

Пояснення ОСОБА_1 відносно того, що він був тверезим, а запах спирту міг відчуватись із його робочого одягу, в якому він працює в цеху із фарбами, а також пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зазначили на відсутності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та перебуванні останнього в робочому одязі, не можуть бути визнані судом такими, що свідчать про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом у вказаному стані.

Враховуючи наведене, наявність або відсутність стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 як достовірно встановленого факту, не відноситься до предмету доказування в даній справі.

Як вбачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення, письмових пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також пояснень свідка ОСОБА_2 , у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у працівників поліції були передбачені законодавством України підстави запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника та ОСОБА_1 відносно того, що результати огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» були негативними, в зв`язку з чим у працівників поліції були відсутні підстави пропонувати ОСОБА_1 пройти вказаний огляд в закладі охорони здоров`я, судом відхиляються, оскільки з досліджених судом доказів вбачається, що за наслідками огляду ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора «Драгер» будь-якого результату (негативного чи позитивного) отримано не було, оскільки прилад фіксував недостатній обсяг видихаємого повітря.

Оцінюючи доводи захисника і ОСОБА_1 відносно того, що останньому не роз`яснили порядок застосування газоаналізатору «Драгер», право вимагати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку вказаного приладу, суд керується таким.

Згідно п. 5 ч. ІІ вказаної вище Інструкції, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як вбачається з даних відеозапису, працівники поліції неодноразово роз`яснювали ОСОБА_1 , яким чином останній має проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою вказаного газоаналізатора, а саме шляхом видихання повітря у відповідну трубку (мундштук), яка приєднана до вказаного приладу. Перед початком огляду працівники поліції звернули увагу присутніх, що трубка (мундштук) для газоаналізатора знаходиться в запечатаному вигляді, та надали однієї з присутніх цивільних осіб відкрити упаковку від трубки.

Положеннями Інструкції не передбачено обов`язку працівників поліції роз`яснювати особі, яка проходить огляд, право вимагати відповідний сертифікат та свідоцтво, а передбачено лише обов`язок на вимогу вказаної особи пред`явити зазначені документи.

Відеозапис не містить даних відносно того, що ОСОБА_1 пред`являв працівникам поліції вимогу щодо пред`явлення сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку газоаналізатора «Драгер» під час або безпосередньо перед процедурою такого огляду.

В протоколі про адміністративне правопорушення, зазначивши у відповідній графі на невизнанні ним своєї вини, ОСОБА_1 не посилався на будь-які порушення його прав з боку працівників поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд відхиляє вказані вище доводи захисника Тарасова О.С. і Бобиря М.М.

Оцінюючи доводи захисника і ОСОБА_1 відносно того, що працівниками поліції не складались акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія ОСОБА_1 , суд керується таким.

Як вбачається з положень п. 10 ч. ІІ Інструкції, п. 5 Порядку, а також форми Додатку № 2 до Інструкції, Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у разі, якщо за наслідками такого огляду отриманий певний позитивний або негативний результат, а саме певний кількісний показник парів етанолу у повітрі.

Так, у вказаному вище Акті, який є додатком № 2 до Інструкції, зазначається, чи була проба позитивною/негативної та її кількісний показник.

Між тим судом під час розгляду даної справи встановлено, що будь-якого результату (кількісного показника) за наслідками огляду ОСОБА_1 з використанням газоаналізатора «Драгер» отримано не було.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у працівників поліції був відсутній обов`язок складення акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Як вбачається форми Додатку № 1 до Інструкції, у Направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в тому числі зазначаються дані (посада, звання, П.І.Б., серія та номер службового посвідчення, підпис тощо) працівника поліції, який доставив особу на огляд у заклад охорони здоров`я.

Враховуючи наведене, а також положення Інструкції та Порядку, суд приходить до висновку, що Направлення оформлюється працівниками поліції в разі надання водієм згоди на огляд в медичному закладі, оскільки одним із обов`язкових реквізитів Направлення є зазначення даних працівника поліції, який доставив особу до вказаного закладу.

Як вбачається з даних відеозапису, працівниками поліції ОСОБА_1 багаторазово пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, проте ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився.

Факт відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, також був визнаний ОСОБА_1 під час розгляду даної справи.

Враховуючи наведене, а також положення Інструкції та Порядку, суд приходить до висновку щодо відсутності у працівників поліції обов`язку оформлювати вказане вище Направлення у випадку, коли водій відмовився від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Оцінюючи доводи захисника відносно того, що працівники поліції під час огляду на стан сп`яніння та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення не роз`яснювали ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, в тому числі право на адвоката, суд керується таким.

Вказані доводи спростовуються письмовими поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 10.12.2019 року, згідно яких ОСОБА_1 в їх присутності був ознайомлений з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Судом під час розгляду даної справи ОСОБА_1 були роз`яснені його права, розгляд справи відбувався за участю захисника ОСОБА_1 , який є адвокатом, тобто фахівцем у галузі права. Таким чином, судом забезпечено дотримання прав ОСОБА_1 як особи, яка бере участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника щодо недопустимості вказаних вище письмових пояснень ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та необхідності отримати відповідні показання свідків безпосередньо судом, за аналогією з кримінальним судочинством, суд не може визнати обґрунтованими, оскільки положеннями КУпАП та КПК України не передбачено ані можливість застосування такої аналогії, ані недопустимість відповідних документів як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Та обставина, що Європейський суд з прав людини в рішеннях від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України» зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не впливає на висновки суду щодо допустимості таких доказів, оскільки Конвенція, зокрема ст. 6, не встановлює правил допустимості доказів та не зазначає на неможливості дослідження судом пояснень осіб, які надавались представникам правоохоронних органів. Також, як вбачається з рішень Європейського суду з прав людини, дослідження судом та надання оцінки письмовим поясненням осіб, які надавались працівникам правоохоронних органів, само по собі не вважається порушенням права особи на справедливий суд.

Оцінюючи суперечливі за своїм змістом доводи ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відносно того, що ОСОБА_1 добросовісно виконував обов`язок проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а саме з належною старанністю видихав повітря в мундштук газоаналізатора «Драгер», з одного боку, та показання свідка ОСОБА_2 і дані відеозапису, згідно якого ОСОБА_1 неодноразово вказувалось на неналежне виконання ним обов`язку щодо видихання повітря в мундштук газоаналізатора, суд керується таким.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст. 266 КУпАП, Інструкцією, Порядком визначено, що такий огляд може бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з даних відеозапису та пояснень свідка ОСОБА_2 , працівники поліції багаторазово зазначали ОСОБА_1 на необхідності належним чином видихати повітря в мундштук газоаналізатора «Драгер», проте результатів огляду за допомогою газоаналізатора отримано не було, оскільки останній показував недостатній обсяг видихаємого повітря. Переконавшись після неодноразових спроб у неможливості отримати результати огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», працівниками поліції багаторазово пропонувалось ОСОБА_1 пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я.

ОСОБА_1 від огляду в закладі охорони здоров`я відмовився.

За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 10.12.2019 року о 17:25 год. вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Доводи та аргументи ОСОБА_1 , а також його захисника адвоката Тарасова О.С., вказаних висновків не спростовують.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Стягнення на ОСОБА_1 суд накладає відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 384,20 грн.

Керуючись ст. 33-35, 40-1,130, 284 КУПАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (отримувач: ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р UA0020001, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху»).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн. (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов