Справа № 675/639/20
Провадження № 3/675/248/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2020 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Столковський В. І., з участю: секретаря судового засідання Ярмошук Я. Л., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

У протоколі про адміністративне правопорушення від 25 березня 2020 року серії АПР18 № 232203 зазначено, що 25 березня 2020 року о 08 год. 00 хв. фізична особапідприємець ОСОБА_1 у магазині «Транзит», що в с. Кунів по пров АДРЕСА_2 2 А Ізяславського району Хмельницької області, не припинив роботу закладу із реалізації промислових товарів та здійснював прийом відвідувачів, чим порушив вимоги пп. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що 25 березня 2020 року до нього зателефонував продавець та повідомив про необхідність прибути до торговельного закладу «Транзит», що в с. Кунів по пров. Вишневому, 2 А Ізяславського району Хмельницької області, оскільки там перебувають працівники поліції. Коли він приїхав до магазину, поліцейські повідомили йому про те, що він порушив вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211, оскільки здійснював прийом відвідувачів для продажу промислових товарів, та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 вказав, що дійсно здійснює у вказаному магазині підприємницьку діяльність, пов`язану з роздрібною торгівлею продуктами харчування, а також засобами гігієни, канцелярськими товарами, господарськими товарами тощо. Разом з тим, йому було відомо про обмеження, передбачені чинним законодавством на період карантину на території України, в зв`язку з чим він проінформував про такі обмеження продавців магазину та заборонив продаж промислових товарів. Зазначені у протоколі промислові товари дійсно знаходяться у торговому приміщенні магазину, однак їх продаж не здійснюється. Відділ господарських товарів, який розміщений у окремому приміщенні магазину, на даний час не працює. Будь-яких фактів продажу таких товарів працівниками поліції не зафіксовано.

Відтак, ОСОБА_1 вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма є бланкетною.

Підпунктом 3 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11 березня 2020 року з наступними змінами визначено заборону до 24 квітня 2020 року роботи суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім, зокрема торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами, пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом, засобами зв`язку за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

За змістом вищевказаної норми Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11 березня 2020 року з наступними змінами робота суб`єктів господарювання з роздрібної торгівлі продуктами харчування, засобами гігієни та насінням не заборонена.

Положенням ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

У матеріалах справи наявний протокол про адміністративне правопорушення від 25 березня 2020 року серії АПР18 № 232203 про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, в якому зазначено, що останній як фізична особапідприємець 25 березня 2020 року о 08 год. 00 хв. у магазині «Транзит», що в с. Кунів по пров. Вишневому, 2 А Ізяславського району Хмельницької області, не припинив роботу закладу із реалізації промислових товарів та здійснював прийом відвідувачів, чим порушив вимоги пп. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11 березня 2020 року з наступними змінами.

Разом з тим, як встановлено суддею з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26 березня 2019 року, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, який здійснює підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

З долученого посадовою особою органу поліції, яка склала даний протокол, відеозапису вбачається, що в магазині «Транзит» 25 березня 2020 року дійсно здійснюється торгівля продуктами харчування, засобами гігієни, насінням тощо.

У матеріалах справи наявні письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 25 березня 2020 року, де вказано, що 25 березня 2020 року о 08 год. 00 хв. у магазині «Транзит», що в с. Кунів Ізяславського району Хмельницької області, здійснювався продаж продуктів харчування, а також побутової техніки, промислових товарів, які були не огороджені і не припинено їх продаж.

Разом з тим, допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , який працює сільським головою Кунівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, не підтвердив факт здійснення ОСОБА_1 у вказаному торговельному об`єкті продажу промислових товарів 25 березня 2020 року та вказав, що йому не відомо про будь-які факти продажу зазначеної групи товарів протягом часу дії карантину в Україні.

Тому наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення письмові пояснення ОСОБА_2 від 25 березня 2020 року щодо продовження здійснення торгівлі промисловими товарами у магазині «Транзит» відхиляються суддею як доказ, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються його ж показами, наданими у судовому засіданні.

Таким чином, матеріали даної справи не містять жодного доказу, на підставі яких посадова особа, яка склала відносно ОСОБА_1 протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, прийшла до висновку, що у магазині «Транзит», розташованому в АДРЕСА_3 по пров. Вишневому, 2 А Ізяславського району Хмельницької області, який реалізовує, зокрема, продукти харчування, засоби гігієни, насіння, реалізація яких не заборонена Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11 березня 2020 року з наступними змінами, здійснюється прийом відвідувачів з метою продажу промислових товарів та що зазначений торговельний заклад повинен був припинити свою роботу.

Також судді не надано будь-яких доказів на підтвердження факту продажу відвідувачам магазину товарів промислової групи.

Наявність таких товарів у магазині, що підтверджено доданими до протоколу про адміністративне правопорушення світлинами та відеозаписом, а також не заперечується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, жодним чином не доводить факт їх продажу.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права».

У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи викладене, вважаю, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не доведені відповідними належними та допустимими доказами, що виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно, рахую, що провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення у зв`язку з недостатністю належних, об`єктивних та обґрунтованих доказів, що підтверджують вину останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 44-3, 247 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В. І. Столковський