ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у справі про адміністративне правопорушення

05 березня 2020 р. м. Марганець

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла від відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Нікопольському регіоні Управління праці Головного Управління Держпраці у Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого

та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого: директором

Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма

«Перспектива»,

за ч. 1 ст. 41 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Під час проведення з 22.01.2020 року по 29.01.2020 року інспекційного відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин, повноти нарахування та виплати заробітної плати за 2018-2019 роки - січень 2020 року за місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Перспектива», яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Пушкіна, 15-Б, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, відповідальною за додержання трудового законодавства, діючою та виконуючої організаційно-розпорядчі функції, допустив порушення періодичності та термінів виплати заробітної плати, а саме: нарахована заробітна плата до виплати за лютий 2019 року, термінами виплати 22.02.2019 року та 07.03.2019 року, виплачена один раз 21.03.2019 року; заробітна плата за березень 2019 року, термінами виплати 22.03.2019 року та 05.04.2019 року, виплачена один раз 09.04.2019 року; заробітна плата за квітень 2019 року, термінами виплати 22.04.2019 року та 07.05.2019 року, виплачена один раз 07.05.2019 року; заробітна плата за травень 2019 року, термінами виплати 22.05.2019 року та 07.06.2019 року в сумі 92386,17 гривень, виплачена 14.06.2019 року; заробітна плата за червень 2019 року, термінами виплати 21.06.2019 року та 05.07.2019 року в сумі 89075,83 гривень, виплачена 08.07.2019 року; заробітна плата за липень 2019 року, термінами виплати 22.07.2019 року та 07.08.2019 року, виплачена один раз 06.08.2019 року; заробітна плата за серпень 2019 року, термінами виплати 22.08.2019 року та 06.09.2019 року в сумі 86610,25 гривень, виплачена один раз 06.09.2019 року; заробітна плата за вересень 2019 року, термінами виплати 20.09.2019 року та 07.10.2019 року, виплачена один раз 14.10.2019 року; заробітна плата за жовтень 2019 року, термінами виплати 22.10.2019 року та 07.11.2019 року, виплачена один раз 06.11.2019 року; заробітна плата за листопад 2019 року, термінами виплати 22.11.2019 року та 06.12.2019 року в сумі 72442,47 гривень, виплачена один раз 06.12.2019 року; заробітна плата за грудень 2019 року, термінами виплати 20.12.2019 року та 06.01.2020 року в сумі 62815,69 гривень станом на 29.01.2020 року не виплачена, що є порушенням вимог ч.1-3 ст. 115 КЗпП України, що було складено протокол за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв, клопотань від нього не надходило.

Вивчивши надані матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Диспозиція частини першої статті 41 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Санкція ч.1 ст. 41 КУпАП передбачає накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неявку ОСОБА_1 до суду, суд сприймає, як спосіб захисту та спробу уникнути адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 по ч.1 ст.41 КУпАП про адміністративні правопорушення підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення №ДН-266/269/АВ/П/ПТ від 29.01.2020 року; актом інспекційного відвідування №ДН 226/269/АВ від 29.01.2020 року.

Аналізуючи докази по справі, дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 - не встановлено.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 - не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , всі обставини справи в їх сукупності, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, для розрахунку розміру штрафу по призначеному покаранню суд за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян приймає суму в розмірі 17 гривень.

Такої ж позиції дотримався Верховний Суд України під час винесення постанови від 01 жовтня 2015 року по справі №5-154кс15, що перебувала на розгляді судової палати

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 24, 33, 40-1, ч.1 ст.41, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП та накласти стягнення у вигляді адміністративного штрафу на користь держави в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить - 510 (п`ятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Штраф повинен бути сплачений згідно зі ст.307 КУпАП протягом 15 днів від дня вручення (отримання) постанови за справою про адміністративне правопорушення в установу банку.

Копія платіжного документу подається до суду.

Своєчасно не сплачений штраф буде примусово стягнутий із заробітної плати чи іншого заробітку, пенсії або стипендії відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП в разі несвоєчасного сплачення штрафу і виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП , витрати на облік зазначеного правопорушення. Розмір витрат визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула