ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1377/20 Справа № 199/6660/20 Суддя у 1-й інстанції - Воробйов В.Л. Суддя у 2-й інстанції - Калініч Н. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року м. Дніпро

06 листопада 2020 року суддя Дніпровського апеляційного суду Калініч Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі, за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп..

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 22 серпня 2020 року близько 11 години 40 хвилин, перебувала за адресою: АДРЕСА_2, у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та здійснювала торгівлю без засобів індивідуального захисту, чим порушила вимоги п. п.1 п. 10 постанови КМУ від 22.07.2020 року №641.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, висновок суду про її винуватість безпідставним, оскільки вона час оформлення матеріалів за ст. 44-3 КУпАП, не відпускала товар, а сортувала його поруч холодильника та через запотівання окулярів для зору була вимушена приспустити захисну маску.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що підписала пояснення через те, що на неї натиснули працівники поліції, які запевнили, що матеріали складені правомірно, а до суду першої інстанції не з`явилася через не обізнаність стосовно дати, часу та місця розгляду справи.

Також, на думку ОСОБА_1 накладене на неї стягнення є занадто суворим.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу, просила постанову суду скасувати, провадження у справі за ст. 44-3 КУпАП щодо неї закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Пояснила, що вона дійсно працює на посаді продавця в магазині, здійснює продаж товару дотримуючись правил запроваджених законодавством на період карантину, зокрема працює в захисній масці, що закриває ніс та рот.

При цьому, ОСОБА_1 зазначила, що не знає в якому саме мить була зроблена фотокартка, наявна в матеріалах справи, на якій вона зображена без маски на обличчі.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Згідно із вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд першої інстанції розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 всупереч вимогам ст. ст. 245, 280 КУпАП, не в повному обсязі з`ясовані та перевірені всі обставини справи, а висновки суду про винність апелянта не відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 , 22 серпня 2020 року близько 11 години 40 хвилин у приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» здійснювала торгівлю без засобів індивідуального захисту, чим порушила вимоги п. п.1 п. 10 постанови КМУ від 22.07.2020 року № 641.

Так, відповідно підпункту 1 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 22 липня 2020 р. № 641, на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Згідно до статті 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Приймаючи рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, суд в оскаржуваному рішенні, послався як докази вини на протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції, фототаблицю, висновок за матеріалами ЖЄО № 27999.

Інших доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано, а ця сукупність документів, в тому числі фотокартка, яка належним чином не завірена, не містить підпису посадової особи, дати її виготовлення, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, не можна уважати належними і достатніми доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні пояснення свідків, які б підтвердили факт продажу товару особою без захисної маски, крім того не міститься в них і копії розрахункових квитанцій, які б підтвердили здійснення продажу, і документу, який б свідчив про офіційне працевлаштування ОСОБА_1 в торговельному закладі "ІНФОРМАЦІЯ_2".

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що матеріали справи не містять належних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а враховуючи позицію останньої та вимоги статті 62 Конституції України, апеляційний суд усі сумніви тлумачить на користь апелянта.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, за таких обставин, приходжу до висновку про необґрунтованість висновку стосовно винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому їй правопорушенні, що тягне за собою задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду із закриттям провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І. Калініч