ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/419/20 Справа № 204/681/20 Суддя у 1-й інстанції - Книш А. В. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , потерпілого - ОСОБА_2 , переглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2020 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 19 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. і стягнуто судовий збір в сумі 340 грн. 40 коп.

При обставинах встановлених районним судом ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 12 січня 2020 року о 17 год. 51 хв. у м. Дніпро на перехресті нерівнозначних доріг вул. Камчатська та вул. Орловська керуючи автомобілем Cherry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», не дав дорогу і скоїв зіткнення зі слідувавшим по головній дорозі автомобілем Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив п.16.11 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на оскарження постанови суду, скасувати її та винести нову постанову, якою позбавити ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на один рік.

Обгрунтовуючи клопотання про поновлення строку апелянт зазначає, що районний суд здійснив розгляд справи без його участі, про час, дату і місце розгляду справи не повідомив належним чином, а копію постанови було отримано лише 03 березня 2020 року, тому вважає поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу апелянт мотивує тим, що рішення суду в частині призначеного покарання незаконне, оскільки районний суд формально віднісся до обставин справи накладаючи мінімальний адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП. При цьому потерпілий вказує, що його про розгляд справи не повідомлено судом, що позбавило його можливості надати пояснення щодо обставин пригоди та поведінки правопорушника, який з моменту вчинення ДТП вів себе зухвало, грубо порушив ПДР України не зупинившись на знак, внаслідок чого його (потерпілого) було доставлено до лікарні. Крім того апелянт вказує, що ОСОБА_1 не відшкодував йому завдану шкоду з моменту пригоди, його автомобіль на даний час потребує значного ремонту, у зв`язку з чим його сім`єю, яка є багатодітною (троє малолітніх дітей) понесена значна шкода.

В апеляційному суді ОСОБА_2 просив задовольнити апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 в апеляційному суді просив залишити без змін рішення суду.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників апеляційного перегляду, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Розглядаючи клопотання про поновлення строку апеляційним судом встановлено, що районний суд потерпілого ОСОБА_2 відповідно до ст. 277-2 КУпАП не повідомляв, так як підтверджуючих доказів в матеріалах справи відсутні, останній копію постанови отримав лише 03 березня 2029 року, що підтверджується розпискою(а.с.33), та в десятиденний термін апелянт подав апеляційну скаргу, через відділення пошти, у зв`язку з чим строк підлягає поновленню, а апеляційну скаргу необхідно розглянути по суті.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП базуються на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.252 КУпАП.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційний суд, керуючись ст.294 КУпАП, не наводить докази на підтвердження винуватості особи у вчинені поставленого йому у вину адміністративного правопорушення та правильності кваліфікації його дій.

Що стосується апеляційних доводів ОСОБА_2 про те, що районний суд призначив ОСОБА_1 занадто м`яке покарання, яке не відповідає характеру вчиненого та особі винного, то апеляційний суд вважає їх обґрунтованими.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Районний суд призначаючи покарання ОСОБА_1 не в повній мірі врахував ці вимоги.

Призначаючи ОСОБА_1 покарання районний суд врахував характер і міру громадської небезпеки скоєного, особу правопорушника, відсутність відомостей або заяв потерпілого, щодо накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, відсутності обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визначених ст. 35 КУпАП, відсутність негативних або тяжких наслідків для інших фізичних чи юридичних осіб.Перевіркою доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 та матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що судом І інстанції були формально зазначені вказані обставини під час накладення адміністративного стягнення.

Так, як підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є грубим порушником безпеки дорожнього руху, оскільки на нерегульованому перехресті не зупинився перед дорожнім знаком 2.2 ПДР України - "Проїдз без зупинки заборонено", у зв`язку з чим, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_2 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді забію правого колінного судглобу, забію та розтяжінню м`язово-зв`язкового апарату шийного хребта. Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю потерпілого були спричиненні значні пошкодження і транспортний засіб на даний час потребує ремонтних робіт, оскільки ОСОБА_1 не відшкодував ОСОБА_2 матеріальну шкоду спричинену внаслідок пригоди. Окрім цього районний суд не повідомив потерпілого про розгляд справи, щоб останній надав пояснення щодо обставин справи та думку про накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин, постанова Красногвардійського районного суду від 19 лютого 2020 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 в частині накладення адміністративного стягнення є незаконною і підлягає скасуванню, з винесенням нової постанови.

Призначаючи ОСОБА_1 вид та розмір адміністративного стягнення, апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке є грубим внаслідок чого значно були пошкодженні транспортні засоби, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження та матеріальна шкода. Особу порушника, який хоч і є особою молодого віку, однак на даний момент не вчинив жодних дій по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди потерпілим. Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 є визнання вини.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. - скасувати в частині накладеного адміністративного стягнення.

Прийняти нову постанову, якою накласти на ОСОБА_1 винного у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на дев`ять місяців.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький