Номер провадження: 33/813/126/20
Головуючий у першій інстанції Чванкін С.А.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря - Томашевської К.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 15.08.2019 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 штраф в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Зі змісту вказаної постанови, вбачається що 14.06.2019 року о 21 год. 30 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ», н/з НОМЕР_1 , по вул. Дача Ковалевського в м. Одеса, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

Не погоджуючись з постановою Київського районного суду м. Одеси від 15.08.2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)зазначені судом першої інстанції у постанові докази вини ОСОБА_1 є неналежними доказами, а свідки, які давали свої пояснення по справі є заінтересованими особами;

2)помилковий висновок суду першої інстанції про те, що на місці складання протоколу у інспектора не було можливості з`ясувати чи притягувався ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП раніше;

3)суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що свій екземпляр протоколу ОСОБА_1 отримав не на місці його складання, а в кабінеті адміністративної практики УПП в Одеській області 18.06.2019 р., тобто на п`ятий день після його складання;

4)зазначені в протоколі та визнані доведеними судом ознаки сп`яніння у вигляді нестійкої ходи в реальності є не ознаками сп`яніння, а клінічним проявом наявних у ОСОБА_1 захворювань, на підставі яких йому було встановлено інвалідність другої групи;

5)суд першої інстанції в своїй постанові зазначив, що вина ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом, який в судовому засіданні досліджено не було.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Одеський апеляційний суд належним чином сповістив ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_7 про дату, час та місце слухання його апеляційної скарги, заяв про відкладення слухання справи не надходило.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_7

Перевіривши доводи апеляційної скарги, повторно дослідивши докази у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновків що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова районного суду - скасуванню з наступних підстав.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

На переконання апеляційного суду, вирішуючи справу, суд першої інстанції, всупереч ст. 251, 252 КУпАП з достатньою повнотою не дослідив та не перевірив докази у справі, що призвело до помилкових висновків в їх оцінці на предмет допустимості та достовірності, як доказів у справі та необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 282810 від 14.06.2019 року ОСОБА_1 14.06.2019 року о 22:30 год., в м. Одеса по вул. Дача Ковалевського, 58 керував транспортним засобом «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим допустив порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

В протоколі серії БД № 282810 від 14.06.2019 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначено свідків скоєння правопорушення: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дані особи підписали протокол та надали пояснення, за змістом яких в їх присутності водій ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер».

ОСОБА_1 порушення ним правил дорожнього руху не визнав, в судовому засіданні пояснив, що він помітив, як його переслідує транспортний засіб «Ford Fiesta» державний номер НОМЕР_2 . З метою з`ясування причин переслідування, ОСОБА_1 зупинився біля будинку № 30 по вул. Дача Ковалевського у м. Одесі, яке було добре освітлено вуличним ліхтарем. Після зупинки, особа, яка керувала автомобілем «Ford Fiesta», почала звинувачувати ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, що нібито ОСОБА_1 керуючи своїм транспортним засобом ВАЗ здійснив зіткнення з автомобілем «Ford Fiesta» під керуванням ОСОБА_2 , та покинув місце ДТП. Крім ОСОБА_2 в автомобілі знаходились її подруги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які теж почали звинувачувати ОСОБА_1 у скоєнні ДТП.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), тобто доказова база має бути спрямована на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Для виявлення правопорушення транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, тобто, до зупинки транспортний засіб має знаходитися в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли транспортний засіб рухається. Саме по собі знаходження особи у транспортному засобі навіть і за кермом у стані сп`яніння не має наслідком складу правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, так як така особа не керує транспортним засобом.

Чинне законодавство, зокрема, Правила дорожнього руху, не містять визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення наведено в пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, оскільки саме по собі перебування особи в транспортному засобі, в тому числі й на місці водія, не доводить факт керування транспортним засобом.

Із аналізу наданих до суду доказів встановлено, що на момент прибуття працівників поліції транспортний засіб - автомобіль марки ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був припаркований, за кермом автомобіля ОСОБА_1 не знаходився.

Відповідно до положень п. 1.3, п. 3.3 розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 №100, необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції». Випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відео реєстратор) повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відео-зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відео-фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. Відповідно до п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції, «після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно».

Відеофіксації події, яку б здійснювали працівники поліції, що відбулася 14.06.2019 року о 22:30 годині та передувала складенню протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , матеріали справи не містять. Тобто, працівники поліції не зупиняли транспортний засіб та не були свідками керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Однак матеріали справи містять два коротких відео, які були надані суду свідками, з одного відео вбачається, що автомобіль ВАЗ державний номер НОМЕР_1 , рухається по дорозі, за ним рухався інший транспортний засіб, з якого було зроблено дане відео. З іншого відео вбачається, вже припаркований автомобіль «ВАЗ» державний номер НОМЕР_1 , біля буд. № 30 по вул. Дача Ковалевського у м. Одесі, яке було добре освітлено вуличним ліхтарем, сам ОСОБА_1 ходив біля свого автомобілю.

З вищенаведеного вбачається, що пояснення ОСОБА_1 повністю підтверджуються наявним відеозаписом події, яка сталася 14.06.2019 року та об`єктивно підтверджують той факт, що його переслідували.

З метою, перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, апеляційним судом було викликано свідків для надання особистих пояснень.

Так свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції пояснили, що 14.06.2019 року вони опинилися біля припаркованого автомобіля «ВАЗ 212140», державний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , тому що вважали, що саме цій транспортний засіб скоїв зіткнення із їх транспортним засобом марки «Ford Fiesta», яке сталося у м. Одесі, по вул. Фонтанська дорога, 55, біля ресторану. Також пояснили, що саме вони викликали патрульних поліцейських, оскільки були впевнені, що ОСОБА_1 скоїв ДТП, залишив місце ДТП та знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Пояснення були записані самими патрульними поліцейськими, їх просили підійти та підписати дані пояснення в якості свідків того, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Що саме поліцейські пропонували ОСОБА_1 вони не чули, бо знаходились на відстані. Приладу Драгер не бачили.

В суді апеляційної інстанції, свідки пояснили, що на передодні судового засідання в суді апеляційної інстанції їх було викликано до Прокуратури Одеської області, де їх попросили з`явитися до Одеського апеляційного суду для надання пояснень. Вони з`явилися до Одеського апеляційного суду та надали аналогічні пояснення.

Відповідно до п.6 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Крім того суду були надані наступні докази по справі: - постанова Київського районного суду м. Одеси від 01.10.2019 року згідно якої, провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 122-4 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП; рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 березня 2020 року відповідно до якого адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений, постанову серії ДП18 № 559962 від 14.06.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, винесену патрульним поліцейським 1 взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Одеській області сержантом поліції Шишкіним А.П. скасовано. Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрито; постанова Київського районного суду м. Одеси від 29.01.2020 року згідно якої визнано ОСОБА_1 невинуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрито з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зі змісту постанови Київського районного суду м. Одеси від 29.01.2020 року вбачається, що в рамках розгляду матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, постановою Київського районного суду м. Одеси від 01.08.2019 року було призначено проведення судової авто технічної експертизи. Згідно висновку експерта № 19-5178 від 09.11.2019 року, на передній половині правої сторони автомобіля FORD установлені сліди та пошкодження, локалізація, направленість та механізм утворення яких наведені у дослідницькій частині даного висновку. Але на автомобілі ВАЗ відповідних слідів та ушкоджень, які б за характером можливо було віднести до утворення слідів та пошкоджень на автомобілі FORD не виявлено. Зафіксовані сліди та ушкодження на автомобілі FORD могли утворитися при контактуванні з іншим транспортним засобом (не автомобілем ВАЗ-21214, державний номер НОМЕР_1 ).

З вищевикладеного вбачається, що адміністративні правопорушення, які ставилися в винні дії ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження, та ОСОБА_1 було визнано невинуватим у скоєнні вищезазначених адміністративних правопорушень. В усіх адміністративних справах по обвинуваченню ОСОБА_1 в скоєнні адміністративних правопорушень, свідками виступали ті ж самі особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що дає підстави для сумніву в об`єктивності, правильності та достовірності наданих показань свідків.

Апеляційним судом неодноразово викликався в судове засідання для надання особистих пояснень інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 УПП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_6, який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , однак останній в судове засідання апеляційного суду не з`явився, причини неявки не повідомив.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити докази на підтвердження винних дій ОСОБА_1 шляхом допиту в якості свідка лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

Згідно статті 251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу статті 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема, за статтею 130 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог статей 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

Оскільки інших доказів на підтвердження винних дій ОСОБА_1 матеріали справи не містять, пояснення свідків не можуть бути прийняті до уваги, за обставинами зазначеними вище, відеозапис не містить інформації на підтвердження скоєного правопорушення ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про відсутність винних дії ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевикладене свідчить про істотну неповноту і однобічність розгляду справи судом першої інстанції, які в сукупності з допущеними судом процесуальними порушеннями є безумовною підставою для скасування оскарженої постанови.

К еруючись ст.ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова