ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/2569/19Головуючий у 1-й інстанції Чорна В.Г.
Провадження № 33/817/115/20 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Жеребецької І.О., що діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 28 лютого 2020 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Зборівського районного суду Тернопільської області від 28 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Як визнав суд, 30 листопада 2019 року о 23 год. 35 хв. в смт. Залізці по вул. Шевченка 156, ОСОБА_1 керував автомобілем "Аudi - 80", р. н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу працівника поліції від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп"яніння в установленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився пройти медичне освідчення у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі адвокат Жеребецька І.О. просить скасувати постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 28 лютого 2020 року та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає оскаржувану нею постанову суду необґрунтованою та такою, що не відповідає матеріалам справи та вимога Закону.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що стосовно звинувачення у керуванні транспортним засобом у нетверезому стані, то в цій частині освідчення проведено із значними порушеннями нормативних актів, які регулюють цю процедуру.

Звертає увагу, що в постанові суду не викладено факт керування транспортним засобом та обставини його зупинки.

Вважає, що, розглядаючи справу, суд відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, оскільки не дав належної оцінки всім обставинам справи.

Одночасно, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що ОСОБА_1 лише 06 березня 2020 року уклав договір з адвокатом про надання правової допомоги.

В судове засіданні адвокат Жеребецька І.О. не з`явилася, однак подала письмову заяву, за змістом якої повністю підтримала подану апеляційну скаргу та просить розглядати справу у її відсутності та відсутності особи, інтереси якої вона представляє.

Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

В постанові Зборівського районного суду Тернопільської області від 28 лютого 2020 року відсутні відомості про участь ОСОБА_1 в розгляді справи судом першої інстанції.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, захист інтересів в суді першої інстанції ОСОБА_1 здійснював самостійно, тому, не погодившись з прийнятим судом рішенням, 06 березня 2020 року уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Жеребецькою І.О.

Апеляційна скарга адвокатом Жеребецькою І.О. подана 12 березня 2020 року.

Зважаючи на вказані обставини, а також з метою забезпечення доступу до правосуддя, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови Зборівського районного суду Тернопільської області від 28 лютого 2020 року слід поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №242035 від 01.12.2019 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, 30 листопада 2019 року о 23 год. 35 хв. в смт. Залізці по вул. Шевченка 156, ОСОБА_1 керував автомобілем Аudi - 80 р. н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. На вимогу працівника поліції від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп"яніння в установленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився пройти медичне освідчення у присутності двох свідків.

Будь-яких заперечень щодо обставин викладених у протоколі, ОСОБА_1 не зазначив.

Ці ж обставини зафіксовані актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, ОСОБА_1 , в якого наявні ознаки алкогольного сп`яніння, присутності двох свідків, відмовився проходити огляд на стан сп`яніння з допомогою технічного приладу газоаналізатора "Драгер 6810".

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Одним з таких доказів є матеріали відеофіксації з нагрудної камери поліцейського 20191201_010533, які були предметом дослідження суду першої інстанції і на яких зафіксовано, як ОСОБА_1 , у якого наявні ознаки алкогольного сп`яніння, у присутності двох свідків, відмовляється на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння як із застосуванням спеціального технічного засобу, так і у відповідному медичному закладі.

Факт безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом "Аudi - 80", р. н. НОМЕР_1 , стверджується його поясненням, наявним у матеріалах справи, зі змісту якого слідує, що 30.11.2019 року близько 23 год. 40 хв. він керував вказаним автомобілем по вул. Шевченка в смт. Залізці і допустив зіткнення з іншим транспортним засобом. (а. с.7)

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним, оскільки факт його відмови від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.279, 280 КУпАП.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів досліджених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи в апеляційній скарзі не наведено і не здобуто таких під час апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Зборівського районного суду Тернопільської області від 28 лютого 2020 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити строк адвокату Жеребецькій І.О., що діє в інтересах ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови Зборівського районного суду Тернопільської області від 28 лютого 2020 року.

Апеляційну скаргу адвоката Жеребецької І.О., що діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 28 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.