Справа № 697/149/20
Провадження № 3/697/88/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2020 Канівський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Льон О.М.

за участю: секретаря с/з - Дашковської Н.І.

прокурорів - Лук`ященка Ю.І., Радченка Ю.В.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Мосійчука В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Каневі, Черкаської області, матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої АДРЕСА_1 , громадянки України, працюючої головним спеціалістом відділу освіти виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області, раніше не судимої,

- за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Канівського міськрайонного суду Черкаської області надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 19/2020 ОСОБА_1 , займаючи посаду головного спеціаліста відділу освіти виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області, являючись згідно з пп. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» і приміткою до ст.172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 даного Закону, пункту 1 рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» та пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 №3, без поважних причин несвоєчасно подала до Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки вважає, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, вина у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією підтверджена належними доказами та доведена повністю, просить застосувати до неї адміністративне стягнення в межах санкції цієї статті. Також зазначив, що на прокуратуру не покладено обов`язку складати протоколи про адміністративні правопорушення, лишу у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження, тому дійсно Канівським відділом Золотоніської місцевої прокуратури 24.05.2019 до Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України направлялися матеріали перевірки щодо наявності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що вона 12 березня 2018 року через власний кабінет шляхом використання особистого електронного ключа заповнила в електронному вигляді щорічну декларацію за 2017 рік у комп`ютері, відправила її до НАЗК, про що отримала на свою особисту електронну пошту два е-mail-повідомлення від «» про збереження своєї декларації в Єдиному державному реєстрі декларацій, тому була впевнена, що подала декларацію та вчинила всі необхідні дії щодо збереження декларації на сайті НАЗК. 22.03.2019 коли вона подавала щорічну декларацію за 2018 рік відбувся технічний збій і було повторно помилково відправилено декларацію за 2017 рік, як так трапилося, їй не відомо. Крім того, зазначила, що умислу на приховування інформації про доходи за 2017 рік не мала, оскільки завжди подавала декларації вчасно.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Мосійчук В.М. в судовому засіданні зазначив, що у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 вини у формі прямого чи непрямого умислу просив закрити адміністративну справу за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Також враховуючи відповідь Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури №32/2-241вих20 від 13.02.2020 на його адвокатський запит, з якої вбачається, що Канівським відділом Золотоніської місцевої прокуратури 24.05.2019 до Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України направлялися матеріали перевірки щодо наявності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за ст.172-6 КУпАП, вважає, що датою виявлення правопорушення слід вважати - 24.05.2019, а не дату складання протоколу - 24.01.2020, тому просив закрити адміністративну справу у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника, прокурора, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст. 252,280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, КУпАП України передбачає лише дві форми вини: умисел або необережність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ч. 1 ст. 11 КУпАП).

Статтею 172-6 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання електронної декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання електронної декларації.

Крім того, згідно з п.2 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 (справа №1-27/2010).

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст.ст.252,280 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням №17-р від 17.01.2003 (а.с. 33) ОСОБА_1 з 20.01.2003 призначено на посаду спеціаліста І категорії відділу освіти виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області.

Згідно розпорядження №361-р від 21.06.2004 (а.с.34) ОСОБА_1 переведено на посаду головного спеціаліста відділу освіти виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області.

Згідно з п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи органів місцевого самоврядування. Одночасно, зазначена категорія віднесена до суб`єктів вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, та на них розповсюджуються обмеження і обов`язки передбачені ст.45 Закону.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до пункту 14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції", суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з приміткою до ст.172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З 1 січня 2018 року розпочався етап подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік.

Таким чином граничним терміном подачі декларації для ОСОБА_1 було визначено Законом України "Про запобігання корупції" -1 квітня 2018 року.

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті (https://portal.nazk.gov.ua), декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік ОСОБА_1 подана до Реєстру - 22.03.2019 (а.с.19).

Згідно повідомлення голови Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_2 Н.М. від 02.03.2017 №03-05/4886/17 щодо роботи Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання суб`єктами декларування документів до «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Згідно скріншоту з електронної пошти ОСОБА_1 вбачається, що 12.03.2018 на електронну пошту Яковіної Т.О. надійшло два е-mail-повідомлення від «» «Збереження декларації/Єдиний державний реєстр декларацій (а.с.29).

Суддя оцінюючи пояснення ОСОБА_1 та її захисника, наданими у судовому засіданні, письмові докази на підтвердження доводів, доданих до протоколу та які містяться у матеріалах справи, приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 не мала умислу на вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Вказані доводи ОСОБА_1 не спростовані, ні прокурором в судовому засіданні, ні матеріалами справи.

У ст.6 Конвенції про захист правлюдини і основоположних свобод міститься положення про те, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 р. у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"(Irelandv. The United Kingdom), п.161, Series A, заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

На підставі викладеного, суддя приходить до висновку про невинуватість ОСОБА_1 у несвоєчасному поданні декларації, через відсутність умислу на вчинення правопорушення, а саме суб`єктивної сторони складу правопорушення, відтак провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, згідно з п.5 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017, вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. Разом з тим сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, тому в даному випадку судовий збір не підлягає стягненню.

Керуючись ст. 7, п.1 ч.1 ст. 247 , ст.250, п.1 ч.1 ст. 284, ст.287 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити, з підстав відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена, на підставі ст.294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови в Черкаській апеляційний суд.

Суддя Канівського

міськрайонного суду підпис О. М. Льон