29.05.2020 Справа № 337/1504/20
Провадження № 3/337/537/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Гнатик Галини Євгенівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали по протоколам ДПР 18 № 292077, ДПР 18 № 421136 що надійшли УПП у м.Запоріжжі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ), який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1; 130 ч. 2 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

На розгляд до Хортицького районного суду м.Запоріжжя надійшли адміністративні матеріали з протоколами: ДПР 18 № 292077, ДПР 18 № 421136 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1; 130 ч. 2 КУпАП.

Оскільки, вказані адміністративні матеріали складені відносно однієї і тієї ж особи, станом на 29.05.2020 року судом не розглянуті, суд вважає, що матеріали підлягають об`єднанню в одне провадження.

З протоколу ДПР 18 № 292077 вбачається, що відносно ОСОБА_1 , складений адміністративний протокол, про ти, що він 20.04.2020 року, о 17 годині 18 хвилин, рухаючись по Хортицькому шосе, 42-а у м.Запоріжжі, керував транспортним засобом «ЗАЗ 1102», державний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей що не реагують на світло, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений.

З протоколу ДПР 18 № 421136 вбачається, що ОСОБА_1 , 28.04.2020 року, о 01 годині 35 хвилин, рухався по пр.Ювілейному, 33 у м.Запоріжжі, керував транспортним засобом «ЗАЗ 1102», державний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, звуження зіниць очей, які не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 чим порушив п. 2.5 ПДР України, вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Викликаний у судове засідання ОСОБА_1 неодноразово не з`явився.

Про розгляд протоколів у Хортицькому районному суді м.Запоріжжя 04.05.2020 року та 12.05.2020 року ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції, під час складання відносно нього протоколів про що свідчать підписи правопорушника у протоколах ДПР 18 № 292077, ДПР 18 № 421136.

У судове засідання призначене на 04.05.2020 року, ОСОБА_1 не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив.

У судове засідання призначене на 12.05.2020 року, ОСОБА_1 не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив.

Повістки на наступне судове засідання 29.05.2020 року отримав особисте, про що свідчить підпис у розписці.

В судове засідання на 29.05.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, доказів поважної причини не явки до суду не надав. Клопотання про відкладення розгляду справи правопорушник не заявляв.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

На підставі ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя повинен це зробити в розумні строки, а на підставі ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Законність та обґрунтованість такого висновку, підтверджується також постановою Верховного Суду (Велика Палата) від 23.08.2018 року.

Верховний Суд, зокрема, відзначив про те, що суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому Верховний Суд звернув увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч.1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним.

Неодноразову неявку до суду, суд вважає способом захисту ОСОБА_1 з метою ухилення від притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Крім того, відповідно до ст.. 268 КУпАП, присутність особи, щодо якої складені протоколи за ст. 130 ч. 1, 130 ч. 2, КУпАП, не є обов`язковою.

Враховуючи практикуЄвропейського суду з прав людини, позицію Верховного Суду України, вимоги ст. 268, 277 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши протоколи ДПР 18 № 292077, ДПР 18 № 421136 , долучені до протоколів матеріали, пояснення правопорушника надані під час складення протоколів, письмові пояснення свідків, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, зазначений у ст. 266 КУпАП, реалізований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «При розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 20.04.2020 року та 28.04.2020 року, складені адміністративні протоколи ДПР 18 № 292077, ДПР 18 № 421136, за ст. 130 ч. 1; 130 ч. 2 КУпАП, про те, що він 20.04.2020 року, о 17 годині 18 хвилин, рухаючись по Хортицькому шосе, 42-а у м.Запоріжжі, керував транспортним засобом «ЗАЗ 1102», державний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтверджена відмова ОСОБА_1 від запропонованого працівниками поліції огляду на стан сп`яніння.

Крім того, 28.04.2020 року, о 01 годині 35 хвилин, рухався по пр.Ювілейному, 33 у м.Запоріжжі, керував транспортним засобом «ЗАЗ 1102», державний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 чим порушив п. 2.5 ПДР України, вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтверджена відмова ОСОБА_1 від запропонованого працівниками поліції огляду на стан сп`яніння.

Постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24.04.2020 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

На підставі викладеного, суд дії ОСОБА_1 від 20.04.2020 року кваліфікує за ст.130 ч. 1 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Дії ОСОБА_1 від 28.04.2020 року, суд кваліфікує за ч. 2 ст.130 КупАП, як вчинення особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За ст. 130 ч 1 КУпАП, особа підлягає адміністративному стягненню у вигляді штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік .

За ст. 130 ч 2 КУпАП, особа підлягає адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 20400 грн. з позбавленням права керуванням транспортними засобами на строк 3 роки

Враховуючи характер вчиненого та особу правопорушника, суд приходить до висновку, що в даному випадку на підставі частини 2 статті 36 КУпАП слід застосувати стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме: за статтею 130 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 36, 40, 130 ч. 1, 130 ч. 2, 221, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Об`єднати в одне провадження адміністративні справи відносно ОСОБА_1 по складеним відносно нього протоколам: ДПР 18 № 292077, ДПР 18 № 421136 .

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст. 130 ч. 1, 130 ч. 2 КУпАП та призначити йому адміністративне покарання у вигляді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (десять тисяч двісті) гривень Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач коштів ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, Код ЄДРПОУ отримувача, 37941997 Реквізити рахунку отримувача UA0008001, Код класифікації доходів бюджету 21081300 з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

У разі несплати у встановлений законом п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання постанови, штрафу, на підставі ст. 308 КпАП України стягнути у примусовому порядку з правопорушника подвійний розмір штрафу тобто 20400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 грн. 40 коп. Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача UA0026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги або протесту прокурора через Хортицький райсуд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її оголошення.

Суддя: Гнатик Г.Є.