ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Онушко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу захисника Грищенка В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює в АТ ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП провадження закрито у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Захисник Грищенко В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В своїй апеляційній скарзі зазначив, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у призначені експертизи для встановлення зв`язку порушення ОСОБА_1 п. 10.2 ПДР України з настанням події дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначив, що в умовах місця пригоди водій автомобіля Лексус, ОСОБА_1 , виконуючи виїзд з прилеглої території на дорогу, з лівим поворотом, допустила зіткнення транспортних засобів, при цьому виїзд на проїзну частину та поворот ліворуч для неї не заборонені і кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що і інші його учасники виконують дійсні Правила (п.1.4 ПДР). ОСОБА_1 своїми діями не змушувала інших учасників дорожнього руху, що рухались без перевищення швидкісного режиму в населеному пункті (50 км/год), до зниження швидкості, тому захисник вважає, що дії водія ОСОБА_1 не можуть перебувати у причинному зв`язку з настанням події зазначеної ДТП. Технічна можливість запобігти події не визначалась її односторонніми діями, тобто вона не мала технічної можливості запобігти зіткненню вищевказаних автомобілів своєчасним виконанням тих чи інших норм ПДР України.

В судових засіданнях захисник підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Захисник іншого учасника ДТП ОСОБА_3 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 193683, 25 липня 2018 року о 08 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Лексус», н/з НОМЕР_1 , під час виїзду на дорогу з прилеглої території в районі буд. № 32 по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, не надала переваги у русі перед проїзною частиною по якій рухався автомобіль «Крайслер», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який слідував зліва направо по напрямку руху водія ОСОБА_1 , внаслідок чого між останніми відбулось зіткнення. Після цього автомобілі «Лексус» та «Крайслер» продовжили некерований рух та зіткнулись з автомобілем «Джилі», н/з НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який слідував назустріч по вул. Набережна Перемоги. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 10.2 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнала сама правопорушниця та її пасажир ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 10.2 Правил дорожнього руху України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Доводи апеляційної скарги захисника вважаю безпідставними, оскільки, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 та матеріалів адміністративної справи, зіткнення відбулось в той час коли водій ОСОБА_1 виїжджала з прилеглої території на проїзну частину, перетинаючи її, а інший водій ОСОБА_3 рухався прямо по вказаній дорозі, не змінюючи свого напрямку, тобто водій ОСОБА_1 не надала дорогу транспортному засобу «Крайслер», н/з НОМЕР_2 , що підтверджує факт порушення ОСОБА_1 п. 10.2 Правил дорожнього руху України.

Погоджуюсь з висновком суду першої інстанції та вважаю доведеною вину ОСОБА_1 доказами, які були досліджені судом першої інстанції, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25 липня 2018 року зі схемою до нього, на якій зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат їх розміщення на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між автомобілями відбулось в той час, коли водій ОСОБА_1 виїжджала з прилеглої території на дорогу по якій вже рухався інший водій ОСОБА_3 , якому правопорушниця не надала переваги у русі, що і стало причиною їх зіткнення між собою, після чого автомобілі «Лексус» та «Крайслер» продовжили некерований рух в напрямку зустрічної частини дороги, де відбулось зіткнення з автомобілем «Джилі», водій якого, ОСОБА_4 , рухався назустріч;

- фотографіями з місця ДТП;

- медичними довідками про стан здоров`я ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ;

- висновком судової транспортно-трасологічної експертизи № 5/10.4/1040 від 22 січня 2019 року, згідно якої були встановлені поздовжні осі транспортних засобів «Лексус» та «Крайслер» в момент їх зіткнення між собою, які розташовувались під кутом рівним 130-150°;

- протоколом слідчого експерименту від 05 квітня 2019 року, який було проведено з метою перевірки показів водія ОСОБА_3 ;

- поясненнями водіїв-учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення за зазначених обставин.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 та можливості закриття провадження у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а постанова Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2019 року повинна бути залишена без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника Грищенка В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_1 , якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.М.Онушко