Номер провадження: 33/813/492/20
Номер справи місцевого суду: 521/503/20
Головуючий у першій інстанції Морозова І. В.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю секретаря судового засідання Маслова Р.Ю., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 26 лютого 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Одесі, громадянин України, має середню освіту, одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців. Стягнутий судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Відповідно до оскарженої постанови суду, 13 грудня 2019 року о 14:00 годині, ОСОБА_1 в м.Одесі по вул.Малиновського 85, керуючи автомобілем «Dacia-Logan» державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi-Carizma» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який по інерції здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota-Yaris» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій не оскаржуючи фактичні обставини справи, просив постанову скасувати та винести нову, якою накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд, при вирішенні питання про вид та міру стягнення, яке слід накласти на ОСОБА_1 , керувався виключно позицією потерпілих, з якими на час розгляду справи в суді першої інстанції не були узгоджені суми матеріальних збитків.

На теперішній час між ОСОБА_1 та потерпілими узгоджені суми матеріальної компенсації, і апелянт зазначив, що повністю розрахується з потерпілими до початку судового засідання в суді апеляційної інстанції.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що раніше він ніколи не притягувався до адміністративної відповідальності, керування автомобілем є єдиним джерелом його доходу і позбавлення водійського посвідчення поставить його та його сім`ю у скрутне матеріальне становище.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, думку потерпілих, які не заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 7 ст. 294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими повно, об`єктивно та всебічно в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим та ніким не оскаржується.

Разом з тим, вирішуючи питання про застосування адміністративного стягнення, суд призначив ОСОБА_1 найбільш суворий вид стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, беручи до уваги здебільше позицію потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які в суді першої інстанції наполягали на призначенні йому саме такого виду адміністративного стягнення.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення наданого права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

Згідно з положеннями ч.2 ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Під час апеляційного перегляду справи потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 змінили свою позицію, не заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та вважали за можливе накласти на нього адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у виді штрафу.

Апеляційний суд враховує позицію потерпілих, а також бере до уваги, що ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду в повному обсязі визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, правопорушення вчинив з необережності, а також те, що він працює таксистом, а тому позбавлення водійського посвідчення позбавить його та його сім`ю в скрутне матеріальне становище.

З огляду на викладене та враховуючи, що санкція ст.124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення не тільки у виді позбавлення права керування транспортними засобами, але й стягнення у виді штрафу, апеляційний суд вважає, що постанову суду в цій частині необхідно змінити і накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, не пов`язане з позбавленням права керування транспортними засобами, а саме у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Апеляційний суд вважає, що таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Керуючись статтями 23, 30, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 26 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко