П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

336/7823/19

3/336/88/2020

м. Запоріжжя 16 березня 2020 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Зарютін Павло Вікторович, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, не працює, прож. АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 05.12.2019 року о 23-28 год. ОСОБА_1 в м. Запоріжжі по вул. Краснова, 8 керував автомобілем «Мерседес Бенц», держномер НОМЕР_1 , та на вимогу працівника поліції відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що не він, а його дружина була за кермом автомобіля при вищевикладених обставинах.

Заслухавши правопорушника, дослідивши надані по справі докази, суддя прийшов до переконання, що вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не доведено належними та допустимими доказами, через що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

ОСОБА_1 ставиться за провину відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обов`язковою ознакою складу цього адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.

Фактично на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом вказує протокол про адміністративне правопорушення, тоді як з доданого до нього відеозапису цього факту належно не випливає.

Інші наявні у справі докази на факт керування саме ОСОБА_1 автомобілем також не вказують.

Так, у протоколі в якості свідків вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з письмових пояснень яких вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Власне, вказані обставини не оспорювалися в суді самим ОСОБА_1 , що й також підтверджено направленням та актом огляду. ОСОБА_1 лише наполягав у судовому засіданні на тому, що за кермом була саме його дружина ОСОБА_4 , яка під час судового розгляду й була допитана судом та дійсно підтвердила, що вона, а не її чоловік, перебувала за кермом авто.

При цьому, твердження ОСОБА_1 та його дружини на предмет того, що не він керував транспортним засобом, а за кермом перебувала ОСОБА_4 , під час судового розгляду спростовані не були.

Так, з переглянутих відеоматеріалів випливає, що відбувається процедура оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , який заперечує на причетність до керування ТЗ, бо неодноразово зазначає, що перебував на правому сидінні зупиненого поліцейськими автомобіля. При цьому, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом із відеоматеріалу не випливає, оскільки на відео зафісковано автомобіль, що зупинився на проїжджій частині, позаду якого проходить чоловік, яким, за змістом наступної розмови, виявився ОСОБА_1 . Отже, таким відеозаписом не зафіксовано керування ТЗ саме ОСОБА_1 .

Крім того, судом не може бути покладений в підґрунтя звинувачувального судового рішення рапорт поліцейського ОСОБА_5 , оскільки викладені за рапортом останнього його письмові пояснення не можуть розцінюватися як показання свідка, та більш того, зважаючи на те, що ОСОБА_6 є працівником поліції та ніс службу у складі екіпажу за участю Микитенко М., яка і склала протокол про адміністративне правопорушення, він, на думку суду, не може вважатися стороннім спостерігачем в розумінні об`єктивності висвітлення подій

Перелічені обставини в сукупності вказують на наявність сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Спростувати вищевказане твердження Усових не має можливості, оскільки відеозапис події не містить всіх відомостей про подію, що відбулась 05.12.2019 року, чим ставиться під сумнів перебіг подій до зупинки траспортного засобу, яким, як зазначено у протоколі, керував ОСОБА_1 .

Викликані в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не явилися, тому суд був позбавлений можливості отримати їх свідчення з приводу встановлення факту керування авто саме ОСОБА_1 , хоча навіть у письмових поясненнях названі свідки такого факту й не висвітлюють, лише зазначаючи статус ОСОБА_1 як водія ТЗ.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, за таких обставин вважаю, що доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності не спростовані належними доказами.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст.ст. 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вважає необхідним провадження у справі відносно останнього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.247, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, -

При цьому, судом не може бути покладений в підґрунтя звинувачувального судового рішення рапорт поліцейського Олєщука Д., оскільки останній складав протокол про адміністративне правопорушення та, відповідно, не може вважатися стороннім спостерігачем в розумінні об`єктивності висвітлення подій.

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено або опротестовано прокурором протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги, протесту прокурора в апеляційний суд Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя П.В. Зарютін

Постанова набрала законної чинності « »________________20__рік.

Дата видачі « »________________20___рік.