Провадження № 33/824/1090/2020 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік .

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 28 листопада 2019 року о 17 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_1 по вул. Я.Мудрого, 81 в м. Узин Київської області, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та недотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем ВАЗ 2101094 номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.3 Б, 11.5.13.1, 13.3 ПДР України.

Крім того, 28 листопада 2019 року о 17 годині 20 хвилин по вул. Я. Мудрого в м. Узин Київської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, порушення мови, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «DRAGER» 0636 та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно. Зазначив, що він транспортним засобом не керував, а знаходився у ньому в якості пасажира, тим більше за його участі на місці подій жодних протоколів складено не було. Також указав, що пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є недопустимим доказом його вини, оскільки вказані свідки не були допитані безпосередньо в судовому засіданні. Просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Будучи неодноразово повідомленим про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 до суду не прибув. 09 червня 2020 року захисник ОСОБА_1 адвокат Тарасюк А.В. подав клопотання, у якому просив розглянути справу у його відсутність та у відсутність ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду про доведеність порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3 б, 11.5., 13.1, 13.3 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів та порушення ним же вимог п. 2.5 ПДР України, що проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами? а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП серії ДПР 18 № 055225 від 28.11.2019 року в частині часу, місця та обставин вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортних засобів, які були пошкоджені внаслідок ДТП;

протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП серії ДПР 18 № 055139 від 28.11.2019 року в частині часу, місця та обставин вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким керувала особа, яка вчинила це адміністративне правопорушення;

поясненнями свідка ОСОБА_2 про керуванням ОСОБА_1 автомобілем «Toyota Camry» в момент ДТП та перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння за оцінкою свідка;

схемою місця ДТП із описом пошкоджень обох автомобілів;

поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за цими статтями та на законних підставах наклав на нього стягнення в межах санкції статті, яка передбачає більш суворе стягнення відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого суддею рішення. Так, судовий розгляд був проведений всебічно, повно та об`єктивно, ухвалене судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим. Факт перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля в момент вчинення ДТП був предметом дослідження у суді першої інстанції, за результатами якого, на підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов до обгрунтованого висновку про доведеність цього факту. Суд звертає увагу на те, що свідок ОСОБА_2 безпосередньо після ДТП виявив те, що в автомобілі був лише ОСОБА_1 та мав ознаки алкогольного сп`яніння. Останній залишив місце ДТП, а в подальшому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Суд, надаючи оцінку поясненням свідка ОСОБА_2 звертає увагу на те, що він знав ОСОБА_1 , пояснення про причетність останнього до ДТП дав безпосередньо після її вчинення на місці ДТП. Жодних підстав для оговору ОСОБА_2 . ОСОБА_1 суд не вбачає. У звязку із цим суд погоджується із висновком судді про можливість прийняття показань свідка ОСОБА_2 у якості доказу вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень. Та обставина, що свідки не були допитані у суді першої інстанції не може бути підставою для визнання незаконним рішення судді місцевого суду, оскільки діючий КУпАП не містить прямої заборони використання письмових пояснень свідків у процесі доказування. Поряд із цим суд звертає увагу на те, що апелянтом не зазначено, які із фактичних обставин, що повідомили свідки, оспорюються ОСОБА_1 , у чому проявилась неповнота чи неправильність їх пояснень, що давало би підстави для виклику та допиту цих свідків.

Наведене указує на необгрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_1 та відсутність підстав для її задоволення.

Постанова судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не знаходить, у звязку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька