Провадження №3/263/4126/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 року м. Маріуполь

суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Шатілова Людмила Григорівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Центрального ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючу, зареєстровану та мешкаючи за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ст.173-2 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №072252 від 28.10.2020 року ОСОБА_1 28.10.2020 року приблизно о 13-00 годині знаходилась за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , чим порушила терміновий заборонний припис серії АА №147125 від 25.10.2020 року та вчинила адміністративне правопорушення передбачене, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно до ст. 256 КУпАП у протоколі серед іншого повинно бути зазначено суть вчиненого правопорушення та інші відомості необхідні для вирішення справи.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в графі відомостей щодо притягнення до адміністративної відповідальності, мається інформація про притягнення останньої за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, крім того, з Єдиного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.10.2020 р. вказану особу визнано винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (справа №263/12279/20), в супереч цьому дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З огляду на викладене, суд позбавлений можливості визначити правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 саме за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вищевказані недоліки перешкоджають об`єктивному розгляду даної справи, впливають на всебічність та об`єктивність правової оцінки факту та обставин скоєння адміністративного правопорушення, на правильність, обґрунтованість та справедливість застосування до правопорушника заходів адміністративного стягнення.

Пунктом 39 рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року (Заява № 16347/02) Суд зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, провадження у таких справах є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; ухвала щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року).

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до абзацу другого пункту 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративне правопорушення» норми Кодексу України про адміністративні правопорушення не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу, вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

За таких обставин суд вважає необхідним повернути матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до Центрального ВП ГУНП в Донецькій області для дооформлення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 256, 278, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повернути до Центрального ВП ГУНП в Донецькій області , для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає

Суддя Л.Г. Шатілова