Провадження № 33/824/346/2020 Доповідач у другій інстанції Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 березня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М.,розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Санченка Р.Г., справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Санченка Р.Г. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення за у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

Як зазначено в постанові суду, 12 вересня 2019 року о 16 годині 50 хвилин, ОСОБА_1 по вул. Грозненській, 5/2 у м. Києві, керував автомобілем "БМВ", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, блідість шкіри обличчя та зіниці очей, що не реагують на світло; від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

На дану постанову захисник ОСОБА_1 адвокат Санченко Р.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтував тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

Заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи. Підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На думку апеляційного суду, цих вимог закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП - орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції не враховано того, що матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду,» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року N 1103, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

З метою перевірки обставин справи, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції неодноразово відкладав розгляд справи та викликав в судове засідання працівника поліції Шуст Ю.В., яка складала протокол про адміністративне правопорушення, однак на неодноразові виклики до суду апеляційної інстанції вона не з`явились, а нормами КУпАП не передбачено її примусовий привід.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові судді, ОСОБА_1 по вул. Грозненській, 5/2 у м. Києві, керував автомобілем "БМВ", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, блідість шкіри обличчя та зіниці очей, що не реагують на світло, від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 Правил Дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2002 року, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Проте, судом першої інстанції не було взято до уваги пояснення самого ОСОБА_1 , який зазначив, що транспортним засобом не керував, оскільки 12.09.2019 року він перебував вдома, після зібрався та направився до свого автомобіля, який був припаркований недалеко на вулиці, наближаючись до автомобіля побачив, що з лівого боку по ходу руху стояв автомобіль патрульної поліції. Підійшовши до свого автомобіля, ОСОБА_1 відкрив двері та стояв на вулиці допиваючи каву, після чого до нього підійшли працівники поліції та почали вимагати у нього свідоцтво про реєстрацію автомобіля, та вказали, що його автомобіль без заднього бамперу, потім працівники поліції вирішили, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння та почали вимагати проїхати до лікаря для проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Крім того, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що водій ОСОБА_1 автомобілем не керував, а в поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення лише засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Приймаючи рішення про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, яким дав не вірну правову оцінку. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом вини, оскільки лише констатує порушення водієм відповідних пунктів ПДР України.

Відповідно до п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Санченка Р.Г. - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига