Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/616/20
Провадження № 3/553/359/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16.04.2020 року м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Парахіна Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, працюючого водієм в ТОВ " Глобус Авто Полтава", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

06.04.2020 року до суду надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 300507 від 01.04.2020 року ОСОБА_2 01.04.2020 року о 10 год. 24 хв. в районі будинку № 98 по вул. Небесної Сотні в м. Полтаві керував автомобілем "РУТА 25", держ. номер НОМЕР_1 , здійснюючи регулярні перевезення на міському маршруті № 52, перевозив пасажирів, двоє з яких були без засобів індивідуального захисту, а також без дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів, чим порушив пп. 4 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням слухати справу без його участі у зв`язку з запровадженням карантину. Також надав письмове пояснення, зазначивши, що вину не визнає, оскільки до салону керованого ним транспортного засобу усі пасажири заходили в захисних масках. Працівники поліції зупинили автобус на зупинці "Млинзавод" та повідомили, що два пасажири перебували без захисних масок. На виконання вимоги працівника поліції він продовжив рух до зупинки "Південний вокзал", де власне і був складений протокол про адміністративне правопорушення. Просив закрити провадження по справі відносно нього.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі та досліджені судом докази, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до диспозиції ст. 44-3 КУпАП- відповідальність за вказаною нормою несуть особи за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма статті 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути зазначене посилання на конкретну норму права, визначену відповідним нормативно-правовим актом, що встановлює відповідні правила та якого не дотрималась особа, що притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Згідно ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення" державні санітарні норми та правила, санітарно-гігієнічні та санітарно-протиепідемічні правила і норми, санітарно-епідеміологічні правила і норми, протиепідемічні правила і норми, гігієнічні та протиепідемічні правила і норми, державні санітарно-епідеміологічні нормативи, санітарні регламенти (далі - санітарні норми) - обов`язкові для виконання нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, що встановлюють медичні вимоги безпеки щодо середовища життєдіяльності та окремих його факторів, недотримання яких створює загрозу здоров`ю і життю людини та майбутніх поколінь, а також загрозу виникнення і розповсюдження інфекційних хвороб та масових неінфекційних захворювань (отруєнь) серед населення.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 300507 від 01.04.2020 року відносно ОСОБА_2 свідчить про те, що він складений по факту перевезення ним двох пасажирів без засобів індивідуального захисту без дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів - по факту пп. 4 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року.

Положеннями пп. 4 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 211 від 11.03.2020 року (в редакції яка діяла станом на 01.04.2020 року, тобто на час складання протоколу) встановлено заборону до 24 квітня 2020 року на регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, крім перевезення в одному транспортному засобі та автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, кількості пасажирів, яка одночасно не перевищує половини кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу та визначених у реєстраційних документах, за умови перевезення людей у засобах індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

Таким чином, підставою для притягнення особи до відповідальності за порушення, по факту якого складений протокол відносно ОСОБА_2 , є доведеність факту перевезення в автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, пасажирів без засобів індивідуального захисту.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені обставини свідчать, що ОСОБА_2 працює водієм маршрутного автобусу, який в межах населеного пункту м. Полтава здійснює пасажирські перевезення, та працював 01.04.2020 року.

Зі змісту письмового пояснення ОСОБА_2 вбачається, що він наполягав на тому, що до салону автобусу пасажири входили в масках, чи вони знімали маски він не бачив та не міг бачити з огляду на їх розташування в салоні автобусу.

Тобто фактично ОСОБА_2 стверджував, що здійснював пасажирів, які мали засоби індивідуального захисту.

Такі твердження особи, що притягується до адміністративної відповідальності не спростовані належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, ані протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 300507 від 01.04.2020 року, ані приєднані до нього матеріали не містять об`єктивних доказів на підтвердження факту перевезення водієм ОСОБА_2 01.04.2020 року пасажирів без засобів індивідуального захисту. Також у протоколі не конкретизовано, по факту відсутності якого саме засобу індивідуального захисту у пасажирів (з переліку таких засобів, визначеного чинним законодавством, до якого включено, зокрема, маски, респіратори рукавички, захисні окуляри, халати) він складений.

Працівники поліції не зазначили у протоколі відомості про свідків правопорушення, в тому числі відомості про осіб, перевезення яких, на їх думку, здійснював ОСОБА_2 без дотримання пп. 4 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 211 від 11.03.2020 року. До протоколу не приєднані пояснення цих осіб.

На підтвердження факту правопорушення до протоколу приєднаний відеозапис з нагрудного відереєстратора працівника патрульної поліції.

Разом з тим, аналіз змісту відеозаписів, відображених у трьох наданих суду файлах №№ , , , свідчить про те, що працівником поліції зафіксований факт роз`яснення причин складання протоколу про адміністративне правопорушення, процедура його складання та оголошення змісту протоколу. Зокрема, відображена вимога ОСОБА_2 пред`явити йому відео чи фото, на яких зафіксований факт перебування в салоні керованого ним автобуса пасажирів без масок. Проте вказана вимога працівниками поліції залишена без реагування, тобто фактично проігнорована. Не наданий також відеозапис з фіксацією факту вчинення правопорушення також і суду.

При цьому, на відео зображено маршрутний автобус, який стоїть на кінцевій зупинці "Південний вокзал" по площі Слави в м. Полтаві, в салоні якого відсутні пасажири, знаходиться лише водій ОСОБА_2 .

Таким чином, працівниками поліції суду не надано жодних об`єктивних доказів, які підтверджують факт перевезення пасажирів без засобів індивідуального захисту водієм маршрутного автобусу ОСОБА_2 та, відповідно, належних доказів того, що він вчинив порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Жодних доказів того, що твердження ОСОБА_2 про те, що два пасажира, про яких зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення серії АА № 300507 від 01.04.2020 року, зайшли до салону автобусу в захисних масках, не встановлено, як не здобуто судом і об`єктивних доказів того, що він керував автобусом, в салоні якого перебували пасажири без засобів індивідуального захисту, та, відповідно, ним не дотримані відповідні санітарні та протиепідемічні заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і будь які сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В рішеннях "Малофеева проти ОСОБА_3 " від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та "Карелін проти ОСОБА_3 " від 20 вересня 2016 року, Європейський суд з прав людини зауважив, що суд не вправі самостійно редагувати викладену в протоколі фабула адміністративного правопорушення у випадку, якщо вона не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

При цьому, обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який відповідно до ст. 251 КУпАП є одним з доказів у справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відсутність належних, допустимих та достовірних доказів, які поза розумним сумнівом доводять здійснення ОСОБА_2 перевезення 01.04.2020 року пасажирів без засобів індивідуального захисту та, відповідно, порушення пп. 4 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 211 від 11.03.2020 року, та, як наслідок, факт наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з чим вважає за необхідне закрити провадження по справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Єлизавета Владиславівна Парахіна