Справа № 182/1105/20
Провадження № 3/0182/504/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2020 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Клименко І.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у

АДРЕСА_1 , офіційно не працює,

за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 156 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 441151 від 20.02.2020 ОСОБА_1 20.02.2020 об 11.50 год., знаходячись у приміщенні кіоску № 28 сектору № 5 ринку «Центральний» по вул. Електрометалургів у м. Нікополі, здійснювала реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного збору, чим порушила вимоги ст. 15 ЗУ „Про державне регулювання виробництва і обігу спорту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

В ході перевірки було вилучено алкогольні напої.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, до суду не з`явилася, тому суддя розглянула матеріали за її відсутності за наявними доказами. Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 свою провину не заперечує та пояснює, що у зазначеному павільйоні вона неофіційно працює реалізатором. На момент перевірки ліцензії на алкогольні напої, які були в павільйоні, у неї не було.

Вивчивши надані матеріали, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП достовірними і належними доказами не доведена.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В даному випадку до протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 було додано фотознімки з місця складення протоколу. Разом з тим, поліцейським у протоколі не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фотофіксування правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось та не надано інших доказів вчинення правопорушення. Тому суддя вважає, що додані до матеріалів справи фотознімки не відображають всіх обставин події, які відбувалися під час складання протоколу, а тому не можуть вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Крім того, ч.1 ст. 156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Норма ст. 156 КУпАП за змістом свого викладення відноситься до бланкетних норм, тобто її диспозиція не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів.

Отже, у протоколі про це адміністративне правопорушення мають бути зазначені нормативні документи, із розкриттям їх суті, якими, зокрема, унормовано питання маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст.

Однак, в порушення ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначена суть адміністративного правопорушення, як вона викладена в диспозиції ч.1 ст. 156 КУпП, зокрема, якими саме алкогольними напоями ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю, а також нормативно-правовий акт, яким передбачений обов`язок маркування цих виробів марками акцизного податку. Посилання поліцейського в протоколі про адміністративне правопорушення на ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" є безпідставним, оскільки вказана норма Закону регулює питання ліцензування, а не маркування, за недотримання якого і передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.156 КУпАП.

До протоколу не додано жодних доказів, які б підтверджували, що в зазначений день, час та місці ОСОБА_1 дійсно здійснювала будь-яку торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку, враховуючи при цьому, що торгівля - це процес обміну товарів на гроші з метою задоволення потреб споживача та отримання прибутку, бо з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 продала комусь зазначені напої і отримала за це гроші. Вказані обставини жодними документами не зафіксовані. Тому суддя вважає, що сам по собі факт виявлення в торгівельному павільйоні алкогольних напоїв, їх вилучення працівниками поліції, що зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення, не свідчить про здійснення торгівлі ними.

Також, суддя не бере до уваги додані до матеріалів справи фотознімки із зображенням ємкостей з невизначеною рідиною, оскільки на них неможливо ідентифікувати місце події та визначити вид алкогольних напоїв.

Так, у своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт 2 статті 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме поліцейський, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи зазначене, виходячи з вимог ст. 252, 280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суддя вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП за фактом торгівлі алкогольними напоями без марок акцизного податку, належними та допустимими доказами не доведений.

Оскільки суддя повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування, не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки інших беззаперечних та переконливих доказів того, що ОСОБА_1 здійснювала реалізацію алкогольних напоїв без ліцензії в матеріалах справи немає, тому вважаю за необхідне провадження по справі закрити за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП.

Керуючись ст. 221, п.1) ст. 247, 256, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч.1 за ст. 156 КУпАП - закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені в ході огляду алкогольні напої згідно протоколу огляду речей та їх вилучення від 20.02.2020 повернути власнику.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Суддя: І. В. Клименко