Справа № 343/1039/20
Провадження № 33/4808/380/20
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Васютина Я.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір 420 грн. 40 коп.-

в с т а н о в и в:

Судом першої інстанції встановлено, що 15 червня 2020 року о 00.45 год. в м. Дрогобич Львівської області по вул. Ф. Шопена ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 210994-20», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи вважає, що постанова винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на те, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення діяла ч.1 ст.130 КУпАП в редакції Закону до 01.07.2020 року, за якою і були кваліфіковані дії водія працівниками поліції.

Однак, з 01.07.2020 року набув чинності Закон України від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який криміналізував поставлені у провину водію дії.

Вважає, що по відношенню до нього не можливо застосувати ст.130 КУпАП в редакції до 01.07.2020 року, оскільки вона скасована Законом №2617-VIII, який зворотної дії немає, а також і ст.130 КУпАП в редакції Закону№720-IX, який також немає зворотної дії на правовідносини, що існували до 01.07.2020 року.

За фактом, внаслідок обраної законодавцем юридичної техніки відбулося переривання дії акту, який встановлював і продовжив встановлювати певну адміністративну відповідальність, шляхом його скасування 01.07.2020 року та відновлення 03.07.2020 року.

Зазначає, що до юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього. Відповідальність можлива лише за наявності в законі чи іншому нормативно-правовому акті визначення правопорушення, за яке така юридична відповідальність особи передбачена, і яка може реалізуватись у формі примусу зі сторони уповноваженого державного органу.

Вказує на те, що судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції України а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй і суд безпосередньо застосовує Конституцію України у разі, зокрема, коли закон, який був чинним до введення в дію Конституції України чи прийнятий після цього, суперечить їй; коли правовідносини, що розглядаються судом, законом України не врегульовано, а нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною радою, суперечить Конституції України.

Таким чином, вважає, що суд притягнув його до відповідальності без наявності закону, тобто в умовах правової невизначеності проігноровано Конституцію України та Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, і при відсутності норми закону, за якою притягують до відповідальності.

За таких обставин, просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з скасуванням акту, який встановлював адміністративну відповідальність.

Крім того, ОСОБА_1 подав доповнення до апеляційної скарги, в яких зазначив, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та допустив порушення норм процесуального права, оскільки в мотивувальній частині постанови зазначив, що прийшов до висновку що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, хоча постановою суду його притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено час вчинення ним правопорушення о 00.45 год, а в оскаржуваній постанові час вчинення правопорушення зазначено 04.45 год.

Вказує на те, що під час складання протоколу інспектором поліції не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а його відразу було доставлено до медичного закладу для проходження відповідного огляду, де фактично медичний огляд не проводився.

Зазначає, що матеріали справи не містять пропозиції працівниками поліції пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу, як і не містять даних того, що останній відмовився від його проходження.

Вважає, що працівниками поліції не було дотримано порядок огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог ст.266КУпАП. Відповідно, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням, слід вважати недійсним.

Зазначає, що проведений огляд в Дрогобицькій міській лікарні №1 лікарем терапевтом ОСОБА_2 проводився безпідставно та незаконно, оскільки остання не мала права на проведення відповідного огляду, на підставі чого проведений огляд слід вважати недійсним та незаконним.

Вважає, що висновок лікаря ОСОБА_2 про його перебування в стані алкогольного сп`яніння слід вважати недопустимим доказом у справі.

Отже, працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння, а лікарем-терапевтом ОСОБА_2 КПП «Дрогобицька міська лікарня№1» безпідставно проведено огляд. Дані докази у справі не можуть вважатися належними та допустимими на підтвердження вини апелянта у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №052681 від 15.06.2020 року та висновок №199 КПП «Дрогобицька міська лікарня№1» від 15.06.2020 року щодо нього слід вважати недопустимими доказами у справі. Будь яких інших доказів на підтвердження вини у вчиненні ним даного правопорушення матеріали справи не містять.

За таких обставин, вважає, що оскаржувану постанову суду слід скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисник адвокат Васютин Я.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримали доводи апеляційної скарги з доповненнями та просили скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті заявлених у ній вимог, суд виходить з того, що відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив йому справедливе стягнення в розмірі, який встановлено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Доводи про те, що суд першої інстанції неправильно встановив час вчинення правопорушення та вийшов за межі обвинувачення і безпідставно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП не відповідають дійсності.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, суд першої інстанції вказав на те, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 052681 від 15.06.2020 року (а.с. 1), з якого встановлено, що 15.06.2020 року о 00.45 год. в м.Дрогобич Львівської області по вул. Ф.Шопена ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 210994-20», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря терапевта; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 199 від 15.06.2020 року, виданим КНП «Дрогобицька міська лікарня № 1» Дрогобицької міської ради Львівської області (а.с. 2), з якого вбачається, що ОСОБА_1 15.06.2020 року перебував в стані алкогольного сп`яніння; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15.06.2020 року (а.с. 3), в яких він вказав, що 14.06.2020 року в обідній період часу вживав алкоголь, а саме горілку, а 15.06.2020 року близько 00.45 год. в м.Дрогобич по вул. Завалля в напрямку вул. Ф.Шопена керував автомобілем марки «ВАЗ 210994-20», державний номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції за порушення вимог дорожнього знаку «В`їзд заборонено»; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 415232 від 15.06.2020 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 15 червня 2020 року о 00.50 год. в м.Дрогобич по вул. Ф.Шопена, 4 Львівської області він керував автомобілем марки «ВАЗ 210994-20», державний номерний знак НОМЕР_1 , та не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21«В`їзд заборонено».

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що сукупність вищевказаних доказів підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 052681 від 15.06.2020 року, 15 червня 2020 року о 00.45 год. в м. Дрогобич Львівської області по вул. Ф.Шопена ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 210994-20», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря терапевта м. Дрогобич вул. Шептицького,7. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП 2 ПП Дрогобицького ВП ГУНП старшим лейтенантом поліції Демків І.Я., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

До протоколу про адміністративне правопорушення додано висновок лікаря на стан алкогольного сп`яніння №199 від 15.06.2020 року, пояснення та копія постанови.

ОСОБА_1 було ознайомлено із його правами та обов`язками відповідно до ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи Долинському районному суді Івано-Франківської області, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 .

Посвідчення водія у ОСОБА_1 працівником поліції вилучено та видано тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом, за що правопорушник власноручно розписався в протоколі.

Також ОСОБА_1 було ознайомлено із змістом протоколу, що підтверджується його власноручним підписом.

До матеріалів справи долучено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 199 від 15.06.2020 року, виданим КНП «Дрогобицька міська лікарня № 1» Дрогобицької міської ради Львівської області (а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 15.06.2020 року перебував в стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 проведено лікарем ОСОБА_3 .

Окрім того, в матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 , надані ним працівнику поліції ОСОБА_4 15.06.2020 року, в яких він вказав, що 14.06.2020 року в обідній період часу він вживав алкоголь, а саме горілку і 15.06.2020 року близько 00.45 год. він керував транспортним засобом марки «ВАЗ 210994-20», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м.Дрогобич по вул. Завалля в напрямку вул. Ф.Шопена та був зупинений працівниками поліції за порушення вимог дорожнього знаку «В?їзд заборонено». Вказані пояснення підписані ОСОБА_1 власноручно.

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАА №415232 від 15.06.2020 року, ОСОБА_1 15.06.2020 року в м. Дрогобич по вул. Ф.Шопена,4, Львівської області керував автомобілем марки «ВАЗ 210994-20», д.н.з. НОМЕР_1 , та не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено». За вчинене порушення його притягнуто до відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 стверджував, що не знаходився у стані алкогольного сп`яніння і висновок щодо медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, яким встановлено, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння не відповідає дійсності та проведений лікарем, який не мав повноваження на проведення такого огляду, а тому вказаний медичний висновок не є належним та допустимим доказом у справі.

Зі змісту доводів захисника адвоката Васютина Я.В. вбачається, що він також вважає, що суд першої інстанції безпідставно прийняв до уваги висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.06.2020 року, оскільки він проведений лікарем ОСОБА_2 , який на момент проведення огляду ОСОБА_1 не надано право проводити медичні огляди водіїв для виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння, а тому висновок №199 від 15.06.2020 року щодо ОСОБА_1 слід вважати незаконним та недійсним. Крім того, вважає, що працівниками поліції було порушено встановлений законом порядок огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вони не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським за допомогою спеціального приладу, а відразу повезли його до медичного закладу.

В результаті перевірки вищевказаних доводів апеляції апеляційний судом не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП порядку проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Так, за змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або в закладах охорони здоров`я.

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, які затверджені управлінням охорони здоров`я місцевих держаних адміністрацій, в інших закладах охорони здоров`я проведення вказаного огляду заборонено.

Ст.266 КУпАП не встановлено вимог щодо порядку оформлення незгоди водія транспортного засобу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, однак сам факт проходження водієм медичного огляду в закладах охорони здоров`я свідчить про те, що він погоджується саме з таким способом проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що висновок лікаря медичного закладу за своїм правовим змістом є більш вагомим доказом ніж результат огляду, який може бути отриманий поліцейським у разі використання спеціального технічного засобу, оскільки його допустимість не залежить від волевиявлення водія, стосовно якого проводиться такий огляд. Так, незгода водія з результатами огляду на стан сп`яніння, який проведений поліцейським із застосуванням спеціального технічного засобу фактично призводить до неможливості використання вказаного доказу як допустимого. Разом з тим, лікар медичного закладу є медичним експертом, який проводить огляд із застосуванням сукупності різних методів, які дозволяють йому отримати достатньо об`єктивний результат щодо перебування водія транспортного засобу у стані сп`яніння, який він оформлює у встановленому законом порядку та за який несе персональну відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що посилання в ч.5 ст.266 КУпАП про недійсність огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, який було проведено з порушенням вимог цієї статті, стосується порушень, які мають істотний характер та викликають недовіру до результату, який отримано при проведенні такого огляду працівником поліції за допомогою спеціальних технічних засобів або до висновку, який складено лікарем медичного закладу.

Апеляційний суд звертає увагу на тек, що під час розгляду справи не встановлено даних, які свідчать про те, що ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу.

Апеляційний суд вважає неспроможними доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Васютина Я.В. про те, що висновок КНП «Дрогобицька міська лікарня № 1» Дрогобицької міської ради Львівської області є незаконним, оскільки проведений лікарем, який не мав право на його проведення і не може бути визнаний допустимим доказом.

З метою перевірки вищевказаних доводів ОСОБА_1 та його захисника адвоката Васютина Я.В. з КНП «Дрогобицька міська лікарня № 1» Дрогобицької міської ради Львівської області були витребувані документи про підтвердження повноважень лікаря ОСОБА_3 щодо проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння та документи щодо порядку проведення відповідного огляду у медичному закладі.

Так, відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.06.2020 року № 199 щодо результатів медичного огляду, проведеного лікарем ОСОБА_3 , встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що вищевказаний висновок зроблений лікарем терапевтом ОСОБА_3 КНП «Дрогобицька міська лікарня № 1» Дрогобицької міської ради Львівської області в межах наданих повноважень у відповідності до наказу по КНП «Дрогобицька міська лікарня № 1» ДМР від 17.04.2019 року №57 «Про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу», згідно якого лікар ОСОБА_3 мала право на проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного чи іншого сп`яніння та має посвідчення до диплому серії НОМЕР_2 про проходження підвищення кваліфікації в 2019 році щодо організації медичних оглядів на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до копії Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Дрогобицька міська лікарня № 1» Дрогобицької міської ради Львівської області №199 від 15.06.2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 був оглянутий лікарем ОСОБА_3 , якою була застосована сукупність різних методів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Зокрема, в акті огляду зазначено, що поведінка ОСОБА_1 була напружена, скарг не подавав, орієнтувався в часі та місці, зв`язаність висловлення, рухова сфера була збережена, міміка млява, а хода притаманна з триманнями на поворотах, похитування у п.Ромберга, не чітка пальце-носова проба та наявне тремтіння пальців рук. У ОСОБА_1 наявний запах алкоголю з рот. Зі змісту пояснень ОСОБА_5 вбачається, що в лютому 2020 р. він мав струс головного мозку, а 14.06.2020 року приблизно в 20.00 год. вживав горілку приблизно 200 мл. Обстеження на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було проведено за допомогою апарату AleoScan AL 900L. Результат обстеження огляду ОСОБА_1 виявив етанол у видихуваному повітрі 0.44 %. Внаслідок проведення вказаного медичного огляду було встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння

Зазначені результати зовнішнього огляду та інші дані, які давали підстави прийти до висновку про перебування особи, стосовно якої проводився огляд у стані алкогольного сп`яніння, свідчить про обґрунтованість вказаного висновку та можливість його використання в якості допустимого доказу.

Так, зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 вбачається, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи.

Апеляційний суд вважає, що лікар медичного закладу самостійно вирішує порядок проведення огляду на стан сп`яніння та питання про відібрання біологічних зразків і використання спеціальних технічних приладів, визначає обсяг та характер методів дослідження, які є необхідними та достатніми для отримання об`єктивного результату та складання відповідного висновку.

Відповідно до п. п. 16, 17, 20 Розділу III вищевказаної Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акту медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

При цьому висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Апеляційний суд вважає, що висновок КНП «Дрогобицька міська лікарня № 1» Дрогобицької міської ради Львівської області №199 від 15.06.2020 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів містять достатню інформацію щодо проведення огляду ОСОБА_1 , достовірності і обґрунтованості отриманого результату, належним чином оформлений.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що судочинство з розгляду справ про адміністративні правопорушення здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Принцип змагальності ґрунтується на тому переконанні, що протилежність інтересів сторін є найкращою гарантією для забезпечення повноти судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішання питання про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційним судом у повному обсязі досліджені та проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи та були надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисником під час розгляду справи в апеляційній інстанції.

Разом з тим, ОСОБА_1 та його захисником адвокатом Васютиним Я.В. не доведено, що висновок КНП «Дрогобицька міська лікарня № 1» Дрогобицької міської ради Львівської області №199 від 15.06.2020 року щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння є необґрунтованим і не відповідає фактичним обставинам.

Лікарем медичного закладу під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння були застосовані різні методи дослідження, які у своїй сукупності надали йому можливість дійти до висновку про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння та за який лікар несе персональну відповідальність, передбачену законом.

Що стосується вимог захисту про необхідність закриття провадження у справі з підстав скасування акту, який встановлював адміністративну відповідальність, то вони не підлягають задоволенню, з огляду на положення ст. 8 КУпАП, якими визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Враховуючи те, що ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Станом на день вчинення правопорушення ОСОБА_1 відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП не була скасована, підстави для закриття провадження з наведених ним мотивів в апеляційній скарзі відсутні.

Посилання апелянта про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що в даний час відсутня відповідальність, передбачена ст.130 ч.1 КУпАП, такі дії законодавець відніс до кримінальних проступків і відповідальність за ці дії передбачена ст.286-1 КК України, є безпідставним.

Відповідно до ч.2 ст.58 Конституції України, ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Вказана норма Основного Закону знайшла своє відображення також в ч.2 ст.5 КК України, де зазначено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

У результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, була не скасована, а, навпаки, посилена.

До того ж, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-IX від 17.06.2020 року, який набрав чинності 03.07.2020 року, до національного законодавства були внесення відповідні зміни, якими фактично була повернута попередня редакція ч.1 ст.130 КУпАП і знову встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на те, що дія статті 130 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення, є ультраактивною, тобто поширюється на нереалізовані або не припинені на момент втрати відповідним законом чинності правовідносини, а дія Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року, який вводив кримінальну відповідальність і більш тяжке покарання за ці ж дії, поширюється лише на нові правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, а також що на час апеляційного розгляду стаття 130 КУпАП знову діє в попередній редакції, за якою щодо ОСОБА_1 і було складено протокол про адміністративне правопорушення, підстави для закриття провадження у справі, передбачені п.6 ст.247 КУпАП, відсутні.

Постанова районного суду є законною і обґрунтованою, підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Перевіривши сукупність доказів по справі, апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених доказів поза всяким розумним сумнівом доводить факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання судом було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та накладено стягнення в мінімальних межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08.07.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв