Справа № 404/6372/20
Номер провадження 3/404/2441/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Куценка О.В.

при секретарі Кулакевич І.І.

за участю прокурора Солопова В.Ю.

особи, яка притягається

до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Кропивницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровоград, українки, громадянки України, працюючої на посаді майстра дільниці ЖЕК №3, зареєстрованої АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172-6 КУпАП, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15.10.2020 року № 352/20 вбачається, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, визнавши свою помилку та суду пояснила наступне. На посаді майстра дільниці працює нетривалий час, не вміє користуватися комп`ютером та не має його. Про те, що вона повинна була подавати щорічну декларацію вона не знала і ніколи її не подавала, оскільки, за своїми обов`язками, які виконує фактично, не є керівником. Дійсно вона розписувалася в пам`ятці що їй відомі обмеження та обов`язки, встановлені Законом України "Про запобігання корупції", однак в дійсності про них не була обізнана. Подала декларацію лише після того, як їй повідомила про це юрист підприємства. Безпосередньо декларацію заповнювала її дочка. Вказує на відсутність умислу приховати інформацію, оскільки добровільно, в подальшому, подала декларацію, вказавши повністю свій матеріальний стан.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 заслухавши думку прокурора, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та письмові докази в сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно ч.2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Статтею 172-6 ч. 1 КУпАП передбачена відповідальність за неподання або несвоєчасне подання щорічної декларації.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" визначено вичерпний перелік осіб, на яких розповсюджується дія даного нормативного акту та які зобов`язані подати відповідні декларації.

Статтею 45 згаданого Закону визначено обов`язки подання щорічної декларації.

ОСОБА_1 подала декларацію 04.06.2020 року, в той же час, повинна була її подати до 01.06.2020 року.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на подання або несвоєчасне подання щорічної декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неподання або несвоєчасне подання щорічної декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на неподання або несвоєчасне подання щорічної декларації у майновому стані.

Окрім того, вказана позиція висвітлена в роз`ясненнях спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» від 22.05.2017 року, Конституційним Судом України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

З вищевикладеного вбачається, що доказів наявності прямого умислу у ОСОБА_1 спрямованого на несвоєчасне подання щорічної декларації, суду надано не було і її доводи ні ким не спростовані. Про відсутність умислу на вчинення даного правопорушення вказує той факт, що ОСОБА_1 дізнавшись про необхідність декларування, одразу ж подала відповідну декларацію до складання протоколу. Опосередковано на факт необізнаності ОСОБА_1 в необхідності подання декларації, вказує той факт, що безпосередньо, відповідно до реально виконуваних обов`язків, вона не є керівником підрозділу, не має в підпорядкуванні підлеглих. а тому могла вважати, що не є суб`єктом декларування.

Враховуючи викладені обставини, суд звертає увагу на те, що рішенням ЄСПЛ, від 14 жовтня 2010 року, у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Звертає на себе увагу той факт, що при призначенні на посаду ОСОБА_1 її під підпис було ознайомлено з обмеженнями та обов`язками, встановленими Законом України "Про запобігання корупції". Разом з тим, дане попередження не містило тексту Закону чи витягів з нього.

Викладені обставини свідчать про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП і відповідно, про відсутність в її діянні об`єктивної сторони правопорушення, тобто складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, що є самостійною підставою для закриття провадження відносно ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283, 284, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ч.1 ст. 172-6 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда О. В. Куценко