Справа № 163/2191/20
Провадження № 3/163/1733/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

з участю секретаря Голядинець О.В.,

представника Волинської митниці Держмитслужби Кондратюка І.П.,

захисника Філюка С.М.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею Держмитслужби матеріали справи за протоколом № 0542/20500/20 про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.483 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , водія ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, закордонний паспорт НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , прямуючи 31.05.2020 року з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби водієм автомобіля "Сканія", номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом, номерний знак НОМЕР_3 , де відповідно до товарно-супровідних документів перевозився в режимі імпорту автомобіль "Тойота" та 4620 пар чоловічих мокасинів у 278 коробках на 22 піддонах, перемістив через митний кордон з приховуванням від митного контролю 283 пари чоловічого взуття у 18 коробках загальною вартістю 29 432 гривні шляхом подання митному органу документів, що містили неправдиві відомості про кількість вантажних місць, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, митною декларацією та письмовими поясненнями порушника, актом про проведення митного огляду транспортного засобу з фото-таблицями, деклараціями типу ІМ40ЕЕ № UA204130/20204066, № UA100480/2020/805437, CMR № 36923361, інвойсом на мокасини № 202005-024, експортною декларацією MRN 20NLKAO28CA0Q5WD50, службовою запискою.

Вартість товарів визначається відповідно до інвойсу № 202005-024, оскільки така вартість щодо пропущених аналогічних товарів під сумнів не ставиться і ці товари не затримувались. Загальна вартість становитиме 29 432 гривні з врахуванням офіційного курсу НБУ до гривні станом на 31.05.2020 року (3,51 євро х 29,6334 гривні х 283 пари).

Твердження захисника ОСОБА_1 адвоката Філюка С.М. про відсутність в діях підзахисного складу правопорушення безпідставні з огляду на таке.

Згідно з п.2 розділу І Порядку реалізації положень Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (Конвенції МДП) 1975 року, затвердженого наказом Мінфіну від 20 листопада 2017 року № 953, вантажне місце це кінцевий продукт операцій з упаковування вантажу, що складається з пакувального комплекту та його вмісту й підготовлений до перевезення.

Крім цього, відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, вантажне місце це умовна одиниця вантажу для приймання його для перевезення або здачі вантажоодержувачу при здійсненні навантаження або розвантаження рухомого складу.

З матеріалів справи встановлено, що товари перевозились на підставі Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (далі Конвенція КДПВ), оскільки до митного контролю Книжка МДП подана не була, натомість пред`явлено CMR.

При цьому взуття перевозилось у власному упакуванні коробках на одну пару. Ці коробки поміщались в більші за розміром коробки (далі великі коробки), які в CMR та інвойсі вказані в кількості 278 штук. В свою чергу ці великі коробки були розташовані на 22 піддонах (палетах).

За матеріалами справи встановлено, що заявлені 4620 пар взуття були поміщені в 330 великих коробках, що на 52 коробки більше ніж заявлено.

Крім цих 330 коробок, в напівпричепі знаходились ще 18 великих коробок з 283 парами взуття, які і за кількістю коробок, і за кількістю пар не відповідали відомостям, вказаним в CMR та інвойсі.

Згідно із ч.2 ст.460 МК України перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Зважаючи на поміщення власного упакування кожної пари взуття у великі коробки і зазначення їх кількості в товарно-супровідними документами, а також на наведені положення законодавства щодо визначення вантажного місця, вбачаються достатні підстави вважати саме ці великі коробки вантажними місцями в розумінні ч.2 ст.460 МК України.

22 піддони були використані виключно для розміщення великих коробок; відомості про оформлення піддонів як окремих об`єктів (використання плівки, стяжок тощо) матеріали справи не містять.

Отже, невідповідність поданих ОСОБА_1 до митного контролю документів фактичній кількості вантажних місць повністю доведена.

Твердження сторони захисту про необізнаність ОСОБА_1 з кількістю коробок та його власне розуміння змісту поняття вантажного місця, яким він вважав піддон, не дає підстав для висновку про відсутність в його діях складу правопорушення.

Так, пункт 1 ч.2 ст.191 МК України визначає, що перевізники зобов`язані під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Такі ж приписи містить стаття 8 Конвенції КДПВ.

В поданій до митного контролю CMR будь-які зауваження ОСОБА_1 про неможливість перевірки вантажних місць відсутні.

Тим самим обґрунтування сторони захисту відсутності умисної форми вини як ознаки суб`єктивної сторони правопорушення не відповідає обов`язкам перевізника, що визначені митним законодавством. Невиконання цих правових норм без поважних причин, які по справі не встановлені, безумовно свідчить про їх умисне порушення перевізником, що тягне відповідальність і за протиправні наслідки у вигляді приховування від митного контролю.

Відповідно до ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств..

Згідно з п.43 ст.4 МК України посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 є водієм фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 і виконував обов`язки, пов`язані з міжнародним перевезенням вантажів та митним контролем (отримував вантаж та товарно-супровідні документи, подавав їх до митного контролю), тому він і несе відповідальність в порядку ч.2 ст.459 МК України.

Враховуючи передбачену законом санкцію та доведеність вини порушника, стягнення на нього слід накласти у вигляді штрафу в розмірі 100% вартості переміщуваних предметів та їх конфіскації.

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі, а з врахуванням приєднаної до протоколу довідки митного органу витрати митниці на зберігання товарів протягом 141 доби за курсом НБУ на дату розгляду справи в порядку ст.ст.519, 520 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року № 731.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 29 432 (двадцять дев`ять тисяч чотириста тридцять дві) гривні з конфіскацією в дохід держави 283 пари чоловічого взуття загальною вартістю 29 432 гривень.

Штраф в розмірі 29 432 (двадцять дев`ять тисяч чотириста тридцять дві) гривні підлягає стягненню на рахунок UA5003262 в Казначействі України (ЕАП) (МФО 899998, одержувач УК в Любомльському районі, , призначення платежу: 21081100, штраф у справі про порушення митних правил №, прізвище, ініціали).

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Волинської митниці Держмитслужби 9394 (дев`ять тисяч триста дев`яносто чотири) гривні витрат по справі на зберігання товарів на рахунок UA1160644 в Державній казначейській службі України, місто Київ (МФО 820172, , призначення платежу "за зберігання товарів").

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору на рахунок UA0003262 в Казначействі України (ЕАП) (МФО 899998, отримувач УДКСУ в Любомльському районі, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір у справах про адміністративні правопорушення").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Дата виготовлення повного тексту постанови 02 листопада 2020 року.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.С.Чишій