ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Первомайськ

Справа :484/1331/20

Номер провадження : 3/484/571/20

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі судді Фортуни Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Шаповалової В.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Габун А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайськ матеріали, які надійшли від Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщанка Вінницької області, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

До Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 116987 від 23 квітня 2020 року.

Згідно з даним протоколом 23 квітня 2020 року о 22:00 в м. Первомайськ по вул. Розова 5 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ21101, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, незв`язна мова, водій від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера Драгер на місці в присутності двох свідків відмовився. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Даний протокол підписано свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, але автомобілем не керував; між ним та сусідом відбувся конфлікт щодо паркування автомобіля, тому сусіди викликали поліцію; працівники поліції склали у його відсутність протокол, забрали у нього документи та відвезли до лікарні не пояснивши мету направлення до лікарні. За результатом розгляду справи просить закрити провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов до таких висновків.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності (ч. 1 ст. 254 КУпАП).

При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення, а також нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відтак, обставини вчинення правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних та суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення, що є необхідними і достатніми для притягнення особи до юридичної відповідальності.

Частиною 1 статті 130 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як визначено положеннями статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2011 (далі ПДР).

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, згідно з п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 3 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 р. - направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

У п. 5, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських апаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 встановлено, що підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатом такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності; водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейськими для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Таким чином, проаналізувавши зміст диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вбачається, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного правопорушення про вчинення якого складено стосовно ОСОБА_1 23.04.2020 року протокол ОБ №116987 є саме його відмова, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що з огляду на положення ч. 1 ст. 256 КУпАП має бути конкретно відображено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Натомість в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера Драгер в присутності двох свідків, та не зазначено, що в подальшому йому було запропоновано пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Таким чином, в протоколі не відображено, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було дотримано Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських апаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а саме: водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейськими для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Зазначений недолік формулювання складу адміністративного правопорушення не може бути усунутий письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , даданими до протоколу. Зазначені свідки на неодноразові виклики суду в судове засідання не прибули.

Ураховуючи наведені вище положення законодавства, проаналізувавши наданий суду протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 116987 від 23 квітня 2020, вбачається, що у вину ОСОБА_1 ставиться відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, що не узгоджується з диспозицією адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та Порядком проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Крім того, матеріали справи містять роздруківку тестування на алкоголь до протоколу 56 за допомогою приладу Драгер, проведеного Первомайському КНП "ПЦМБЛ" 24.04.2020 р. о 00:24 лікарем ОСОБА_5 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; результат тесту 1,51 проміле.

За клопотанням захисника ОСОБА_1 - адвоката Габун А.Л. в судовому засіданні було допитано свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтвердили, що 23.04.2020 р. вони святкували день народження; ОСОБА_1 вживав спиртні напої, але за кермо не сідав; ввечері 23.04.2020 р. мав місце конфлікт ОСОБА_1 із сусідами; працівники поліції в той вечір затримали ОСОБА_1 , але з яких підстав їм невідомо.

Згідно зі ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

За змістомст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії п.п. 2-3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими передбачені права обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 55 рішення у справі «Гурепка проти України», п. 39 рішення у справі «Лучанінова проти України»).

Рівною мірою зазначені гарантії стосуються і адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, оскільки його санкція має кримінальну природу.

У справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia) no. 926/08 від 20.09.2016 ЄСПЛ зауважив, що з боку суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, є недопустимим уточнення у судовому рішенні фабули правопорушення, усунення певних розбіжностей та неточностей, які мали місце у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки такий підхід становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції у частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. За таких умов особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки має захищатися від обвинувачення, яке фактично судом підтримується.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

У своєму рішенні від 10.02.1995 року у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Як визначено пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (заява № 16437/04), при оцінці доказів судам слід керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи вищевикладене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку, що наданий суду протокол про адміністративне правопорушення не може бути належною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять беззаперечних доказів винуватості особи, тому провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, має бути закрито у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

постановив:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 10 днів.

Суддя Т.Ю. Фортуна