ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1338/20 Справа № 215/4942/20 Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я. А. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 420,40 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року водій ОСОБА_1 20 серпня 2020 року о 22:54 год. в м. Кривому Розі по вул. О.Соломянського біля буд. 4 керував транспортним засобом Honda DIO, б/н рами НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Від проходження на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Алкотестер 6820 та проведення такого огляду в медичному закладі, відмовився у присутності двох свідків. Правопорушення зафіксовано на бодікамеру АЕ00125, 00103, 00114. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити щодо нього провадження по справі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги ОСОБА_1 посилається на те, що суд не взяв до уваги його письмові пояснення, які він надав перед розглядом справи. Зазначає, що в присутності свідків він декілька разів вказував на те, що проходити медичний огляд не відмовляється, а для того щоб вимоги поліцейських були правомірними щодо проходження медичного огляду просив показати свідкам відео. Вказує на те, що йому не пропонували пройти вказаний огляд на місці зупинки, не роз`яснили наслідки відмови, а також і про його права під час складення протоколу. Зазначає, що знаки стану алкогольного сп`яніння патрульними поліцейськими взагалі не встановлювались та ні йому ( ОСОБА_1 ), ні свідкам не було повідомлено, які саме ознаки алкогольного сп`яніння наявні у нього. Звертає увагу на те, що виходячи з аналізу положень ст. 130 КУпАП відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння також повинна бути в нерозривному зв`язку з керуванням транспортним засобом в такому стані. Вважає, що сам по собі факт його перебування біля мопеду, або якщо він сидів на ньому, не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений про час, місце та дату розгляду справи належним чином, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому у відповідності до ст. 294 КУпАП розгляд справи проведено без вказаної особи.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно яким водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 розділу ІX І нструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 , у якого працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, не проводився; відеозаписом з боді камери поліцейського, з якого слідує, що ОСОБА_1 керував мопедом, після того на вимогу працівників поліції зупинився, у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом та не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння спростовуються сукупністю наявних у матеріалах справи доказів, зокрема, відеозаписом з бодікамери поліцейського, з якого чітко вбачається факт руху транспортного засобу Honda DIO під керуванням ОСОБА_1 , подальша його зупинка працівниками поліції, вимога працівників поліції пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, роз`яснено наслідки відмови від такого огляду та відмова ОСОБА_1 у присутності свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, всупереч доводам ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі під час складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення йому було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Посилання ОСОБА_1 на незазначення йому та свідкам працівниками поліції виявлених у нього ознак алкогольного сп`яніння, є безпідставними, оскільки відповідно до відеозапису з бодікамери поліцейського працівниками поліції були зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Ті ж самі ознаки були зазначені і в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №105129 та в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 20 серпня 2020 року, складених працівниками поліції у присутності ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є неприйнятними.

Не заслуговують на увагу і доводи ОСОБА_1 про те, що судом не взято до уваги його письмові заперечення при постановленні оскаржуваного рішення, оскільки як слідує з протоколу судового засідання від 23 вересня 2020 року справа розглядалась за участю ОСОБА_1 з 12.08 год. по 12.53 год., після чого суд видалився до нарадчої кімнати, о 12.54 год. судом було оголошено оскаржувану постанову, роз`яснено її суть, порядок та строки оскарження, після чого о 12.55 год. було закрито судове засідання, а письмові пояснення ОСОБА_1 відповідно до штампу суду першої інстанції надійшли 23 вересня 2020 року о 14.01 год., тобто після оголошення оскаржуваної постанови суду.

Інші доводи ОСОБА_1 оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот