ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/821/514/20 Справа № 695/1470/20 Головуючий по першій інстанції Середа Л.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Зеленого Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03 вересня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 492991 від 15.06.2020, ОСОБА_1 15.06.2020 о 18 год. 00 хв. у с.Крупське по вул.Крупська, керував автомобілем Москвич 412 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та водій визнав, що керував автомобілем після вживання спиртних напоїв. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03 вересня 2020 року, оскаржувану постанову скасувати, а провадження в справі закрити.

В апеляційній скарзі посилається на те, що йому не пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи у закладі охорони здоров`я.

Зазначає, що 15.06.2020 близько 19:00 год. він виявив відсутність автомобіля Москвич д.н.з. НОМЕР_1 у дворі, в зв`язку з чим викликав працівників поліції.

Вважає, що суд розглянув справу поверхнево і формально, не допитавши свідків в судовому засіданні, тоді як письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надавали показання в судовому засіданні під присягою. Крім того, пояснення свідків складені ними не власноруч, а на бланках та з виправленнями одним почерком.

Також вважає, що обставини, зазначені в протоколі ДПР18 № 492991 від 15.06.2020 та постанові Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03 вересня 2020 року не відповідають дійсним обставинам.

Звертає увагу, що у матеріалах справи відсутній рапорт працівника поліції.

Одночасно зазначає, що відповідальність за знаходження біля автомобіля або в непрацюючому автомобілі у стані алкогольного чи іншого сп`яніння законодавством не встановлена.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Зеленого Ю.В. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.09.2020 ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні місцевого суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, копію оскаржуваної постанови отримав 23.09.2020, тоді як апеляційна скарга ним подана до місцевого суду 28.09.2020, з чого слідує, що апелянтом не пропущений строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 та його захисника Зеленого Ю.В. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 492991 від 15.06.2020, складеного поліцейським СРПП №1 Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Науменко О.В. про те, що ОСОБА_1 15.06.2020 о 18 год. 00 хв. у с.Крупське по вул.Крупська, керував автомобілем Москвич 412 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та водій визнав, що керував автомобілем після вживання спиртних напоїв. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП;

- пояснень від 15.06.2020, отриманих від свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та за допомогою алкотестера «Драгер» та зазначив, що вживав спиртні напої протягом цілого дня, після чого керував транспортним засобом Москвич 412, з порушенням згідний;

- пояснень від 15.06.2020, отриманих від ОСОБА_1 в яких він зазначив, що на протязі дня вживав спиртні напої та керував своїм автомобілем Москвич д.н.з. НОМЕР_1 по с.Крупське.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, неприйнятними є доводи апелянта про те, що йому не пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи у закладі охорони здоров`я, оскільки спростовуються наявними у матеріалах справи поясненнями свідків.

Також неприйнятними є доводи апелянта, викладені в його апеляційній скарзі про те, що суд розглянув справу поверхнево і формально, не допитавши свідків в судовому засіданні, тоді як письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надавали показання в судовому засіданні під присягою, оскільки ґрунтуються на хибному тлумаченні положень закону.

Відповідно дост.272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

З аналізу даної норми слідує, що виклик свідків є правом суду, а не його обов`язком. Тоді як із наявних у матеріалах справи пояснень свідків вбачається, що вони містять всю необхідну для суду інформацію, яка підлягала встановленню по даній справі.

Не можуть бути самостійною підставою для скасування законно рішення місцевого суду доводи ОСОБА_1 про те, що пояснення свідків складені ними не власноруч, а на бланках та з виправленнями одним почерком.

Крім того, апелянтом на підтвердження даних доводів не надано доказів, які б підтвердили його незгоду, зокрема, з наявними у матеріалах справи поясненнями свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, тоді як зміст самого протоколу свідчить протилежне.

Також не підлягають до задоволення доводи ОСОБА_1 про те, що обставини, зазначені в протоколі ДПР18 № 492991 від 15.06.2020 та постанові Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03 вересня 2020 року не відповідають дійсним обставина, так-як спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких він підтвердив факт вживання ним алкогольних напоїв, після чого керування транспортним засобом та протоколом про адміністративне правопорушення, в графі якого, «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення», ним зазначено згідний, та який ним підписано. Будь-які зауваження щодо змісту протоколу, відповідно до ч.3 ст.256 КУпАП, в матеріалах справи відсутні, які також не надані під час розгляду апеляційної скарги.

Інших доводів, які б спростовували законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

Дослідивши вказані докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт та його захисник, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба