ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/821/117/20Суддя у першій інстанції - Гончаренко Т.В.
Справа: №694/151/20 Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Суддя в апеляційній інстанції - Ятченко М.О.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Ятченко М.О., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 05 лютого 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.; звільнено від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 17.01.2020 року близько 19 год. 40 хв. за місцем проживання його дружини ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 , вчинив відносно останньої насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 05.02.2020 року скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що оскаржувану постанову прийнято незаконно та необґрунтовано. Так, вказує скаржник, судом при розгляді справи порушено його право на захист передбачене ст. 268 КУпАП, а саме: не роз`яснено можливість надавати пояснення та докази, заявляти клопотання. Протокол судового засідання не вівся, матеріали справи не вивчались та не оголошувались, а описова частина постанови не відповідає дійсності, тобто судом проігноровано поняття всебічного, повного та неупередженого розгляду справи.

Вказує, що у нього з дружиною на підґрунті особистих непорозумінь склалися неприязні стосунки, яка в свою чергу використовує його побачення з дитиною, як предмет завдати скаржнику різного роду приниження шляхом скарг, заяв до різних державних установ, що мають реагувати на факти домашнього насильства, що і спричинило конфліктну ситуацію 17.01.2020 року, але вказує, що умислу у скоєнні будь-якого виду домашнього насильства у нього не було, оскільки він прийшов побачити свою дочку.

Вважає що перевірка за заявою дружини проводилась поверхнево, так як до уваги взяті пояснення свідків ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які не були присутні під час конфлікту, а тому їх свідчення, на думку скаржника, є необ`єктивними.

Також вказує скаржник, судом не взято до уваги той факт, що звернення ОСОБА_2 до поліції не мало ніякого підґрунтя, а тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 щодо необхідності задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом ст.7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Окрім того, згідно ст.278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ці вимоги судом першої інстанції виконані не були.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, суд першої інстанції посилався, зокрема, на протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №171206 від 21.01.2020 р.

Виходячи із зазначених у ньому обставин, ОСОБА_1 17.01.2020 року близько 19год. 40хв. за місцем проживання його дружини ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 , вчинив відносно останньої насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП настає у випадку вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого).

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що не проживає з дружиною ОСОБА_2 , як подружжя, та прийшов по місцю проживання останньої побачити дочку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки інших можливостей та умов на побачення, враховуючи вік дитини, на даний час немає. Проте ОСОБА_2 не допускає скаржника до побачень з дитиною та в свою чергу, використовує такі побачення як привід для конфліктних ситуацій та звернень до державних установ для їх реагування з приводу поданих скарг та заяв. Вказав, що умислу у скоєнні будь-якого виду домашнього насильства у нього не було, оскільки він прийшов лише побачити дочку.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення фактично хоч і зазначені кваліфікуючі ознаки адміністративного правопорушення, які передбачені в диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, проте вони належним чином не встановлені, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ч.1 ст.256 КУпАП.

Згідно зазначених норм закону особу можливо притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, в якому встановлені місце, час вчинення, фактичні обставини події та кваліфікуючі ознаки правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення має містити в собі належним чином встановлені та підтверджені відомості і факти, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Так, протокол складений щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, так як складений з порушенням вимог ст.251 КУпАП, у зв`язку з чим є недопустимим доказом, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі цього протоколу.

Свідки, якщо вони є, мають також бути зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, однак в протоколі відносно ОСОБА_1 свідки не вказані, а письмові пояснення свідків ОСОБА_3 яка є матір`ю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , яка є подругою ОСОБА_2 , і на покази яких посилається суд, не були очевидцями, тобто свідками зазначеної події в протоколі про адміністративне правопорушення від 21.01.2020 року, а тому їх покази не можуть бути доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За таких обставин, за відсутністю інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, вважати дії останнього такими, що утворюють склад зазначеного адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції не може.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази відповідно до вимог статті 251 КУпАП про вчинення ОСОБА_1 умисних діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Таким чином, наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 не встановлено, а наявність конфліктної ситуації на підґрунті особистих непорозумінь між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, суддя місцевого суду в порушення вимог ч.2 ст.283 КУпАП у мотивувальній частині постанови відносно ОСОБА_1 взагалі не виклав встановлене при розгляді справи формулювання правопорушення, відносно ОСОБА_1 , визнаної місцевим судом доведеним. Натомість, суд першої інстанції мотивувальну частину постанови виклав, фактично переписавши зміст правопорушення, яке було інкриміноване ОСОБА_1 ст.інспектором Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області Савонік Т.М. при складенні ним протоколу про адміністративне правопорушення від 21.01.2020 ГП 171206.

Вказане порушення вимог ч.2 ст.283 КУпАП є безумовною підставою для скасування.

Зважаючи на те, що згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні у цій адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КупАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 05 лютого 2020 року про визнання винуватим ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП із застосуванням до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 гривень скасувати.

Винести нову постанову, якою провадження відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КупАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко