33/804/138/20

Категорія: ст. 130 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Кулик С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Преснякова А.А., розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.01.2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Суд у постанові визнав встановленим, що ОСОБА_1 20.11.2019 року о 01.18год. в м. Маріуполі в Центральному районі по вулиці Поштовій напроти будинку № 39, керував автомобілем Toyota RAV4 державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода). Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager Alcotest на місці зупинки транспортного засобу та від проходження огляду у закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.01.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення, закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом 20.11.2019 року при зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно нього обставинах.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 додана заява, в якій він просить поновити йому строк на оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.01.2020 року, вважає, що цей строк був ним пропущений з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної постанови суд першої інстанції йому не направляв рекомендованою поштою, копію він отримав особисто під підпис у районному суді 29.01.2020 року.

Мотиви суду

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала за таких підстав.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 062399, який складений 20.11.2019 року о 02.45год. щодо порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 , вбачається, що 20.11.2019 року ОСОБА_1 у присутності свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відмовився підписувати цей протокол, але у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» особисто зазначив, що категорично не згоден з викладеним обвинуваченням стосовно управління транспортним засобом (а/с 3).

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 507686 від 20.11.2019 року стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП (а/с 8), яка на теперішній час є чинною.

Перед складанням адміністративних матеріалів ОСОБА_1 був ознайомлений з правами, йому були роз`яснені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а також під відео фіксацію йому було оголошено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП і повідомлено про дату, час та місце розгляду даного протоколу, а саме 06.12.2019 об 11.00 годині у Жовтневому районному суді м. Маріуполя Донецької області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2019 року справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 надійшла до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області 28.11.2019 року (а/с 10), тобто завчасно до зазначеної у протоколі про адміністративне правопорушення дати розгляду цієї справи.

04.12.2019 року до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 , з якої вбачається, що останній просить відкласти розгляд цієї справи з 06.12.2019 року на іншу дату, оскільки він потребує юридичної допомоги (а/с 11).

У подальшому розгляд справи переносився на 14.12.2019 року о 13.00год., 21.12.2019 року о 13.00год.

21.12.2019 року ОСОБА_1 направив до районного суду заяву про долучення до справи договору про надання юридичної допомоги з додатками і просив відкласти судовий розгляд з 21.12.2019 року о 13.00год. на іншу дату у зв`язку з перебуванням захисника за межами м. Маріуполя (а/с 15-20).

Про наступну дату судового засідання 13.01.2020 року о 09.20год. захисник ОСОБА_4 був повідомлений телефонограмою (а/с 22), але 11.01.2020 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про перенесення судового розгляду з 13.01.2020 року о 09.20год. на іншу дату у зв`язку з відрядженням адвоката Нолбана С.Л. до м. Києва (а/с 23).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відбувся 13.01.2020 року у Жовтневому районному суді м. Маріуполя Донецької області без участі ОСОБА_1 і його захисника Нолбана С.Л. (а/с 25), в цій постанові суддя, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, обґрунтував, чому він провів судовий розгляд без участі ОСОБА_1 і його захисника, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Таким чином, ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо нього Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області, не був обмежений у конституційних правах, окрім того, для отримання інформації щодо стану розгляду судових справ і прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» і «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду і у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

На підставі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин.

За правовим змістом зазначених норм, строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений апелянту тільки виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли останнього реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 посилається на те, що він лише 29.01.2020 року отримав копію оскаржуваної постанови, тому не зміг своєчасно подати апеляційну скаргу, вважає причину пропуску строку на апеляційне оскарження поважною.

Також ОСОБА_1 додав до апеляційної скарги посадочний документ на ім`я ОСОБА_4 , з якого вбачається, що останній 11.01.2020 року о 10.57год. відбув з м. Маріуполя до м. Києва (а/с 54).

З огляду на наведене, не можна визнати поважними причинами пропуск строку оскарження постанови суду від 13 січня 2020 року, оскільки строк подачі апеляційної скарги на вказану постанову по 23 січня 2020 року включно, відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КпАП України, в той час як апеляційна скарга була направлена 28.02.2020 року поштою і 03 березня 2020 року надійшла до суду першої інстанції (а/с 49-59), ОСОБА_1 мав можливість у визначені законом строки подати апеляційну скаргу.

Окрім того, ОСОБА_1 вже направляв поштою 31.01.2020 року до апеляційного суду апеляційну скаргу на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.01.2020 року (а/с 28-40), суд апеляційної інстанції 18.02.2020 року постановив судове рішення про повернення ОСОБА_1 його апеляційної скарги, оскільки відмовив у поновленні строку на апеляційне оскарження, вважаючи зазначені причини цього пропуску неповажними (а/с 44-45). При повторному зверненні з апеляційною скаргою ОСОБА_1 посилається на ті самі причини пропуску строку оскарження.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами та з урахуванням положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до яких, початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана з пропуском встановленого законом строку на оскарження, оскільки останній хоча і не був присутній в судовому засіданні 13.01.2020 року при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, однак був обізнаний про судовий розгляд Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області справи про адміністративне правопорушення стосовно нього за ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційна скарга подана ним до суду першої інстанції з порушенням строку на апеляційне оскарження судового рішення, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 13.01.2020 року, а з доданих ним до апеляційної скарги документів не вбачається, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції пропущений ним з поважних причин.

Таким чином, ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.01.2020 року повинно бути відмовлено, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст.ст. 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 в поновлені строку на подачу апеляційної скарги на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Апеляційну скаргу на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 січня 2020 року стосовно ОСОБА_1 повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: