Справа №766/5990/20
П О С Т А Н О В А

23.04.2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Зими А.Б.

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; фізична особа-підприємець, РНОКПП НОМЕР_1 ,

- у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 23.03.2020 р. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №534540, за змістом якого останній, будучи посадовою особою закладу «HOT CUP», 23.03.2020 р. о 12:30 годині по просп. Святих Кирила та Мефодія, 23, в м. Херсоні не припинив роботу закладу громадського харчування та здійснював прийом відвідувачів, чим порушив вимоги підпункту 3 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Co-2» в редакції Постанови Кабінету міністрів України №242 від 16.03.2020 р. (далі Постанова №211).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 44-3 КУпАП, а саме: порушення санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених іншими актами законодавства з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, дав показання про те, що заклад «HOT CUP» прийом відвідувачів не здійснював, оскільки продаж напоїв відбувався через вікно. Представники поліції помилково розцінили навіс на сходах перед входом як приміщення, до якого відвідувачі мають доступ. Даний заклад не є закладом громадського харчування, оскільки відповідних умов для відвідування немає. Зазначив, що основним видом його діяльності є продаж продуктів харчування.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП представниками поліції була обґрунтована наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №534540 від 23.03.2020 р., за змістом якого встановлено час (23.03.2020 р. о 12:30 годині), місце (просп. Святих Кирила та Мефодія, 23, м. Херсон) та обставини (не припинив роботу закладу громадського харчування та здійснював прийом відвідувачів) вчиненого порушення, а також визначено, що ОСОБА_1 допущено порушення підпункту 3 п. 2 Постанови №211;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , з яких вбачається, що він 22.03.2020 р. близько 15:10 години в м. Херсоні по вул. Димитрова, 23, де знаходиться заклад «HOT CUP», купував каву, яку взяв з собою. До закладу не заходив, оскільки через введення карантину до нього не впускають, а здійснюють продаж лише на виніс. Проходячи повз заклад за декілька хвилин до цього бачив, що в закладі відвідувачів немає, продаж здійснюється тільки на виніс;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 22.03.2020 р., які аналогічні з поясненнями ОСОБА_2 ;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 23.03.2020 р., в яких зазначено, що 23.03.2020 р. приблизно о 12:30 годині за адресою: м. Херсон, просп. Святих Кирила та Мефодія, 23, працював заклад «HOT CUP»;

- відео-файлом з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських, зі змісту яких вбачається, що продаж напоїв закладом «HOT CUP» здійснюється через вікно без відвідування основного приміщення. Пересування по сходах, загороджених вітражами зі скла, до основного приміщення закладу «HOT CUP» обмежено перевернутими стільцями, що дає змогу лише підійти до вікна, з якого безпосередньо і здійснюється продаж напоїв. Всередині приміщення відвідувачів немає, а ті що купують напої одразу залишають заклад;

- рапортом інспектора поліції Косарєвої О.О. від 23.03.2020 р., з якого вбачається, що під час несення служби 23.03.2020 р. о 12:00 годині за адресою: м. Херсон, просп. Святих Крила та Мефодія, 23 було виявлено заклад «HOT CUP», який не припинив роботу та здійснював прийом відвідувачів.

Дослідивши наведені вище докази, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В той же час вказана норма закону є бланкетною (вид норм права з точки зору рівня визначеності їх змісту. Диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки), а тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи, завдяки чому орган, який розглядає матеріали справи про адміністративне правопорушення може встановити конкретні дії/бездіяльність допущені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так відповідно до підпункту 3 п. 2 Постанови №211, в редакції станом на 16.03.2020 р., заборонено з 00 год. 01 хв. 17.03.2020 р. до 03.04.2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв?язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Юридичний склад адміністративного правопорушення передбачає чотири обов?язкові елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона, лише за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок.

З об`єктивної сторони інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення полягає у «не припиненні роботи закладу громадського харчування та здійсненні прийому відвідувачів», отже встановленню і доведенню як під час судового розгляду, так і на стадії складання протоколу про адміністративне правопорушення підлягали саме вищезазначені дії/бездіяльність з боку ОСОБА_1 .

Так, відповідно до підпункту 27 п. 1 ч. 1 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.1997 р. №771/97-ВР заклад громадського харчування ресторан, бар, кафе, їдальня, закусочна, піцерія, кулінарія, кіоск чи інший заклад незалежно від територіальних ознак (місця) провадження господарської діяльності з громадського харчування та ступеня доступності харчування будь-яким особам.

Так, згідно підпункту 92 п. 1 ст. 1 вищезазначеного Закону харчовий продукт речовина або продукт (неперероблений, частково перероблений або перероблений), призначені для споживання людиною. До харчових продуктів належать напої (в тому числі вода питна), жувальна гумка та будь-яка інша речовина, що спеціально включена до харчового продукту під час виробництва, підготовки або обробки.

В свою чергу як слідує з доданої до протоколу інформації про «ФОП ОСОБА_1 » з інформаційного інтернет-ресурсу online.minjust.gov.ua, видами діяльності вказаного підприємця є, зокрема: код КВЕД 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, а також код КВЕД 56.30 обслуговування напоями (основний).

Проте Постановою №211 не заборонено роботу суб`єкта господарювання у разі, якщо останній здійснює роздрібну торгівлю продуктами харчування, до яких з огляду на викладені вище норми відносяться і напої. Крім того, з огляду на наявне у ОСОБА_1 права на роздрібну торгівлю продуктами харчування, обмеження Постанови №211 не можуть до нього застосовуватись.

Слід також зазначити, що Постановою №211 обмежено право на приймання відвідувачів, в той час як заклад «HOT CUP», враховуючи організований порядок продажу напоїв, а також характер відвідування закладу, а тому суд не може прийти до висновку, що останнім на порушення норм Постанови №211 здійснювалось приймання відвідувачів в класичному його розумінні. Опитані ж представниками поліції свідки заперечили факт відвідування закладу, вказавши лише на придбання напою «на винос».

Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення представником поліції було зроблено висновок про те, що заклад «HOT CUP» є закладом громадського харчування, проте жодних документів на підтвердження вказаного факту до матеріалів справи долучено не було, як і не виконано постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26.03.2020 р., якою на орган поліції було покладено обов`язок усунути наявні в матеріалах справи недоліки і довести ту обставину, що ОСОБА_1 являється посадовою особою саме закладу «HOT ОСОБА_6 ».

Оцінюючи встановлені факти, суд враховує таке.

Так, згідно п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. №23-рп/2010 у справі щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП зазначено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30.05.2013 р.», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р. ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії/бездіяльність ОСОБА_7 в своєму складі не містять об`єктивної сторони інкримінованого йому правопорушення, а обставини встановлені в протоколі про адміністративне правопорушення не доведені належними та допустимими доказами, які б не викликали сумнівів. Зокрема не доведено той факт, що заклад «HOT CUP» відноситься до закладу громадського харчування, а досліджені докази навпки вказують на припинення відвідування останнього. Наведене в свою чергу не дає можливості оцінювати дії ОСОБА_7 з точки зору сукупності всіх обов`язкових елементів складу правопорушення.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумнів щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому в діях ОСОБА_8 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 44-3 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 44-3, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В. Валігурська