Номер провадження 3/521/445/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Коблова О.Д., за участю секретаря Вікленко Ю.П., прокурора Полякова Р.А., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Маврова О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого головним спеціалістом сектору геодезичного моніторингу відділу інженерного захисту території та розвитку узбережжя Управління інженерного захисту території міста та розвитку ОМР, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ознаками правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

До Малиновського районного суду м. Одеси, для розгляду по суті надійшли протокол та додані до них матеріали відносно ОСОБА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно протоколу №3/2019 гр. ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді головного спеціалістом сектору геодезичного моніторингу відділу інженерного захисту території та розвитку узбережжя Управління інженерного захисту території міста та розвитку ОМР, несвоєчасно 03.04.2019 року подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агенства щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2018 рік, чим порушив вимоги передбачені ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Вказані дії були кваліфіковані за частиною ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні прокурор вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до нього стягнення відповідно до санкції вказаної статті.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не визнав, надав пояснення. Так, 11.07.2017 року перебував у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, підставою для притягнення його до відповідальності стало несвоєчасне подання ним декларації (із запізненням на 2 дні). Він намагався подати декларацію 29 березня 2019 року, однак вчасно йому це зробити не вдалося у зв`язку з тим, що дія електронно-цифрового підпису закінчилась, а для подання декларації необхідно було отримати новий електронно-цифровий підпис. Відповідні дії, спрямовані на вхід до системи Єдиного державного реєстру декларацій підтверджуються скріншотами.

У подальшому, 02.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області з заявою про отримання електронно-цифрового підпису.

03 квітня 2019 року він нарешті отримав електронно-цифровий підпис і одразу подав декларацію.

ОСОБА_1 просив провадження у справі закрити за відсутністю події та складу в його діях корупційного адміністративного правопорушення у зв`язку із відсутністю умислу на несвоєчасне неподання декларації.

Дослідивши протокол про адміністративні правопорушення та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора та ОСОБА_1 , суд дійшов наступного висновку.

Ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 172 6 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 року за № 223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, слід врахувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларацій. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за вищезазначеною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення орган повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне повідомлення, однак, відповідним органом не надано суду жодного доказу на підтвердження в діях ОСОБА_1 умислу, направленого на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі пов`язаного з корупцією, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст. 252, 280 КУпАП.

Як встановлено, ОСОБА_1 намагався подати декларацію 29 березня 2019 року, однак вчасно йому це зробити не вдалося у зв`язку з тим, що дія електронно-цифрового підпису закінчилась, а для подання декларації необхідно було отримати новий електронно-цифровий підпис. Відповідні дії, спрямовані на вхід до системи Єдиного державного реєстру декларацій підтверджуються скріншотами.

Після отримання електронно-цифрового підпису, ОСОБА_1 , невідкладно подав декларацію.

Наведене свідчить, що ОСОБА_1 з поважних причин не подав декларацію, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що у ОСОБА_1 був відсутній будь-який умисел на не подання декларації.

Враховуючи вищезазначене, оцінюючи пояснення ОСОБА_1 , висловлені у судовому засіданні, письмові докази на підтвердження доводів, доданих до протоколу та які містяться у матеріалах справи, суд приходить до висновку про не встановлення вини ОСОБА_1 у несвоєчасному поданні декларації без поважних причин через відсутність умислу на вчинення правопорушення, а саме суб`єктивної сторони складу правопорушення, відтак провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172 6 КУпАП.

Підсумовуючи наведене, оцінивши вищевказані докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 6

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 36, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, 268 КУпАП, п. 1 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про запобігання корупції», суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя О.Д. Коблова