ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2030/20 Номер провадження 33/814/669/20Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О. В. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Маліченко В. В., з участю: секретаря судового засідання - Пархоменко Ю. І., адвоката захисника Шамшуріна Ю. В. діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, посвідчення водія - НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Крюківського районного суду Полтавської області від 09 вересня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 вересня 2020 року визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік. Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Судове рішення мотивовано тим, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2. 5 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З рішенням районного суду не погоджується, так як останнє винесене з допущенням порушень процесуального права.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначив, що будь які дані, які б підтвердили факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння відсутні. Зазначив, що поліцейські та нарколог ОСОБА_2 застосовували відносно нього психологічний тиск, в результаті чого він відмовився від проходження наркологічної експертизи.

Крім того, апелянтом було зазначено, що на даний час положення ст. 130 КУпАП свідчать про відсутність відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння з 01.07.2020 року.

Заслухавши пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Подія адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та вина особи яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується дослідженими місцевим судом та наведеними у постанові суду доказами, які були перевірені судом апеляційної інстанції, а саме:

Протоколом про адміністративне правопорушення від 15 червня 2020 року серія ДПР18 №302793 від 15 червня 2020 року, складеного інспектором роти № 3 БПП у м. Кременчуці, лейтенантом поліції Дерев`янком О.М. Відповідно до протоколу 15.06.2020 року о 04 год. 26 хв. в м. Кременчуці на вул. Троїцька №160, гр-н ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «ГАЗ 33021» д. н. з. « НОМЕР_2 » , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився , що підтверджується показами двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КупАП.

Поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до яких вбачається, що вони були запрошені працівниками поліції, та були свідками відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1124, відповідно до якого було зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, про що свідчить підпис останнього.

Відеозаписом долученого до матеріалів справи працівниками поліції з нагрудної камери патрульного, з якого вбачається, що 15 червня 2020 року ОСОБА_1 було зупинено за порушення правил дорожнього руху. Водій ОСОБА_1 добровільно погодився на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та був доставлений до Кременчуцького ОНД. Перебуваючи в медичній установі лікар Погорелов проводив огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, але не мав можливості провести його до кінця в зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності лікаря нарколога, ним підписаний висновок, щодо результатів огляду, яким останній підтвердив відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Після чого вийшовши з лікарні, в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було складено протокол про відмову у проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта, що в матеріалах справи відсутні будь які докази керування ним транспортним засобом, є необґрунтованими, оскільки при перегляді відеозапису, вбачається, що працівниками поліції роз`яснено останньому причину зупинки, на що останній не заперечував, та під час перебування у лікаря нарколога повідомив, що він виїхав до магазину, а тому дане твердження суд розцінює як спосіб правопорушника уникнення відповідальності.

Доводи ОСОБА_1 , що в матеріалах справи відсутні докази які підтверджують що він перед тим як рухатися в транспортному засобі вживав алкоголь (наркотики ) є правильними, однак останній притягається до адміністративної відповідальності саме за відмову у проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому не впливають на висновки суду.

Не заслуговують на увагу доводи, щодо закриття провадження у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, за частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи як з дати, коли відбулася подія адміністративного правопорушення (15 червня 2020 року), так і змісту самого Закону, на який посилається водій, що був чинним з 1 по 3 липня 2020 року, та посилив відповідальність водіїв, кваліфікуючи такі дії як кримінальний проступок, внаслідок чого зворотної дії у часі не має. Викладене підтверджується роз`ясненнями Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду № 370/1/158-20 від 03 липня 2020 року, згідно яким до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

В апеляційній скарзі та безпосередньо адвокатом Шамшуріним Ю. М. в судовому засідання зазначалося, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння оскільки на нього здійснив тиск лікар нарколог, однак жодних доказів які підтверджували б дану обставину не надано, а тому дана обставина є необґрунтованою та не заслуговує на увагу.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не спростовують висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Крюківського районного суду Полтавської області від 09 вересня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко