Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/217/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Безсмолий Є. Б.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2020 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Волошиної Н.С., захисника особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Холоденка Р.В., а також особи, яка склала протокол про вчинення адміністративного правопорушення поліцейського Петренка О.В., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника - адвоката Холоденка Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Ленінського районного суду м. Кіровоградавід 26.05.2020, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, непрацюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.05.2020 ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 17.03.2020 біля 07:52 год по вул. Полтавській в м. Кропивницький керував транспортним засобом «Mitsubishi Pajero», д/н НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів). Від проходження на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager» та у закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі захисник - адвокат Холоденко Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати постанову районного суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому захисник вказує, що пунктом 6 розділу IX Інструкції №1395, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вказує і на те, що в порушення ч. 1 ст. 256 КУпАП, обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки не викладено обставин і не зазначено дії водія щодо ухилення від медичного огляду.

Таким чином захисник вважає, що протокол про адміністративне правопорушення від 17.03.2020 серії ДПР18 № 333789 складений з істотними порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, а тому не може бути предметом судового розгляду та не може бути використаний судом для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, захисник зазначає, що проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння здійснено інспектором поліції з порушенням встановленого порядку, оскільки у разі відмови правопорушника від огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, при присутності двох свідків працівник поліції повинен був направити його до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 7, Розділу І Інструкції), шляхом оформлення відповідного направлення, яке і було б фактом підтвердження пропозиції пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я. У вказаній формі направлення зазначається назва закладу охорони здоров`я, дата, час, ПІБ, дата народження та інша інформація стосовно особи правопорушника, результати огляду, серія та номер протоколу про адміністративне правопорушення, складеного уповноваженою особою та особа, яка забезпечує доставку правопорушника до закладу охорони здоров`я.

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я.

Наведені вище обставини свідчать про пряме порушення працівниками поліції порядку направлення водія ОСОБА_1 на огляд для встановлення стану сп`яніння та проведення такого огляду з використанням технічних засобів, а згідно із приписами ч. 5 ст. 266 КУпАП, п. 22 розділу III Інструкції, огляд особи для встановлення стану алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті та Інструкції, вважається недійсним.

Також, захисник звертає увагу на абзац 4 пункту 2 розділу II Інструкції №1395 відповідно до якого, під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно із ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Протокол серії ДПР № 333789 складено о 8 год 40 хв 17.03.2020, а вимога пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 оголошена 07 год 52 хв. Таким чином, маючи достатньо часу для проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським не надано ОСОБА_1 можливості скористатись послугами адвоката, безпідставно та протиправно сприйнявши вказану вимогу, як ухиляння від проведення огляду.

Тому на думку захисника, при складанні даного протоколу поліцейським порушено право ОСОБА_1 користуватися юридичною допомогою адвоката, тобто порушено його право на захист.

Також, захисник вказує, що ним переглянуто оптичний диск, на якому містяться відеофайли з місця події, в ході чого встановлено відсутність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а тому вказане виключає викладені працівником поліції доводи з приводу відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

У зв`язку з вищевикладеним, сторона захисту вважає, що оскільки працівником поліції, яким порушено провадження у справі не надано доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, та відсутності обов`язку у особи доказувати свою невинуватість, тому провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Холоденка Р.В., який просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, допитавши в суді апеляційної інстанції інспектора поліції Петренка О.В., який підтвердив обставини складання адміністративного протоколу, вивчивши матеріали адміністративної справи, переглянувши долучений до протоколу відеозапис вказаної події та перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Згідно п.6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; та лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 333789 від 17.03.2020 (а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3-4), відеозаписом події (а.с.5), з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

В апеляційному суді захисник особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 - адвокат Холоденко Р.В., пояснив, що 17.03.2020 йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив надати йому правову допомогу, оскільки його зупинили працівники поліції. Протягом однієї години він під`їхав на місце події, однак щодо ОСОБА_1 вже був складений протокол з підстав його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний в апеляційному суді інспектор взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Кіровоградській області Петренко О.В., пояснив, що через тривалий час від дати складання протоколу він всіх деталей вже не пам`ятає, але вказав, що зупинивши автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а тому йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці, на що він відмовився. На пропозицію пройти такий огляд в медичному закладі, він вказав, що йому необхідно проконсультуватися з адвокатом. Йому була надана така можливість, він зателефонував і поспілкувався з адвокатом. На прохання надати йому докази, з яких підстав його було зупинено, ОСОБА_1 було продемонстровано відео в якому містилося порушення ним правил дорожнього руху. Проте, він далі продовжував сперечатися та затягувати час, у зв`язку з чим вказане було розцінено, як відмова від проходження огляду в медичному закладі.

З дослідженого під час апеляційного розгляду відеозапису події від 17.03.2020, вбачається, що на вулиці зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який у порушення вимог п. 11.10 ПДР України, рухався по проїзній частині дороги, яка поділена на смуги руху лініями дорожньої розмітки, займаючи одночасно дві смуги руху. Під час спілкування поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти на місці зупинки автомобіля огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що останній відмовився, при цьому зазначив, що бажає пройти такий огляд у медичному закладі. Водночас, ОСОБА_1 відмовлявся це робити, вказуючи на те, що йому потрібно порадитись з адвокатом, тривалий час намагався зателефонувати, а поспілкувавшись з адвокатом, потім тривалий час сперечався з працівниками поліції щодо підстав його зупинки, а після того як поліцейські надали переглянути відеозапис підстав його зупинки, він вказував на те, що може їхати, а може і не їхати у медичний заклад.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Надавши оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції немає підстав.

Так, ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, складено протокол про адміністративне правопорушення з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 333789 від 17.03.2020 (а.с.1) ОСОБА_1 , у порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які в суді першої інстанції повністю підтвердили факт відмови апелянта від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і в медичному закладі, а тому даний протокол є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитані в суді першої інстанції свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підтвердили, що були запрошені працівниками поліції як свідки за порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 . Працівники поліції запропонували водію пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння та продути на місці прилад «Драгер», від чого ОСОБА_1 відмовився. Потім працівники поліції запропонували водієві пройти огляд в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 спочатку словесно погодився, але дій для подальшої реалізації огляду не здійснював, спілкувався по телефону із адвокатом, тягнув час і до медичного закладу з поліцейськими поїхати фактично не бажав. Крім того, свідок ОСОБА_3 вказав, що в ході розмови він особисто чув від водія запах алкоголю з порожнини рота.

Твердження апелянта про те, що він від проходження огляду він не відмовлявся, є безпідставними, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодившись пройти огляд у відповідному медичному закладі, на вимогу працівників патрульної поліції щодо його доставки до медичного закладу всіляко тривалий час ухилявся від такого, пояснюючи необхідністю зателефонувати адвокату, вказував, що може їхати, а може і не їхати у медичний заклад, сперечався з працівниками поліції щодо підстав його зупинки. Тобто, вся його поведінка свідчила про те, що він відмовляється від проходження такого огляду.

Що стосується доводів про відсутність направлення на огляд за формою, визначеною Інструкцією № 1452/735МВС, апеляційний суд зазначає, що підставою для складання поліцейським направлення на проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в закладах охорони здоров`я є попередня згода самого водія на проведення такого огляду, який згідно вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП проводиться за обов`язкової участі поліцейського. Зібраними по даній справі доказами достовірно встановлено, що скаржник на місці його зупинки у присутності двох свідків фактично відмовився від проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я, незважаючи на те, що словесно начебто погодився це зробити, але фактично його дії на місці його зупинки свідчили про те, що він відмовляється це зробити, що підтверджується і переглянутим в апеляційному суді долученим до справи відеозаписом, а тому доводи правопорушника з приводу того, що поліцейськими безпідставно не було виписано направлення на огляд, є помилковими.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються сукупністю даних, що містяться в матеріалах адміністративної справи.

Інші доводи скаржника про порушення процесуальних прав ОСОБА_1 , права на захист під час складання протоколу поліцейським, суд також вважає безпідставними, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені судом і є такими, що не вплинули на об`єктивність розгляду судом даної справи та на правильність прийнятого по справі судового рішення.

Тому, згідно сукупності досліджених доказів, судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - а саме відмови водія від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Щодо клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1ст. 247 КУпАП, апеляційний суд зазначає.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Пунктом 6 частини першої статті 247 КУпАП передбачена можливість закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у разі скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність. Натомість у даному випадку в результаті внесених змін до ст. 130 КУпАП, юридична відповідальність не скасована, а навпаки була посилена, оскільки замість адміністративної відповідальності за такі дії внесеними змінами передбачено кримінальну відповідальність, яка є найбільш суворою за змістом державного примусу та правовими наслідками.

З огляду на те, що після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, тобто з 01.07.2020, адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції виключено ч.1 та 3 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 КК України, чим фактично посилено юридичну відповідальність, а також з урахуванням того, що правопорушення за даним фактом вчинено ОСОБА_1 17.03.2020, тобто ще до набрання чинності вищевказаним законом № 2617-VIII, а тому місцевий суд обґрунтовано притягнув його до адміністративної відповідальності на підставі ст. 130 КУпАП, в редакції Закону цієї статті від 07 липня 2016 року, що діяла саме на час вчинення ним правопорушення.

Враховуючи вказане, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, за п. 6 ч. 1ст. 247 КУпАП.

При накладені адміністративного стягнення судом, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини місцевий суд призначив ОСОБА_1 , фактично мінімально можливе адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, в редакції Закону цієї статті від 07 липня 2016 року.

Порушень норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що могло бути підставою скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 ч.8 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Холоденка Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.05.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.