Справа № 215/5791/20
28 жовтня 2020 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Камбул М.О. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеської області Департаменту патрульної поліції національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який протягом року не притягався до адміністративної відповідальності, працюючого ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
13.10.2020 о 15:10 год. в м. Кривому Розі, Тернівському районі, по вул. Маршака, 19, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Renault Symbol, днз НОМЕР_2 , не обрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху, та скоїв зіткнення з автомобілем Skoda Superb, днз НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 12.1 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину визнав, пояснив, що дійсно був не достатньо уважний, внаслідок чого допустив зіткнення з іншим транспортним засобом, просив суворо не карати.
Суддя, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 342874 від 13.10.2020 (а.с. 2), схему місця ДТП (а.с. 3), письмові пояснення правопорушника (а.с. 4), письмові пояснення ОСОБА_3 (а.с. 5), фототаблицю з місця ДТП (а.с. 6), довідку від 15.10.2020, якою встановлено, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с. 7), приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
За даних обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справ, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суддя приходить до висновку про можливість розгляду адміністративних матеріалів в одному провадженні.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Відповідно до Глави 21 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Пунктом 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Дослідивши докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 в скоєні даного правопорушення та необхідність накладення на нього стягнення у межах санкцій ст. 124 КУпАП, яка передбачає накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно із ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 420,40 грн. із розрахунку (2102*0,2).
Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 279, 280, 283, 308 КУпАП, суд, -
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн. на користь держави.
У разі несплати штрафу в добровільному порядку, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови, штраф стягується у порядку примусового виконання в подвійному розмірі, а також стягуються витрати на облік правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СУДДЯ: