Справа № 131/51/20
Провадження № 3/131/26/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2020м. Іллінці

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Олексієнко О.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління держпраці у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, на час розгляду справи не працюючого,

за ч. 3 ст. 41 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВН1685/12/АВ/П/ПТ від 20 листопада 2019 року директором КП «Добробут» Іллінецької міської ради ОСОБА_1 допущено до роботи в вищевказаному підприємстві працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без належного оформлення трудових відносин чим порушено ч. 1 ст. 21 та ч. 3 ст. 24 КЗпПУ.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 41 КУпАП, як фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав, суду пояснив що за результатами перевірки управління Держпраці у Вінницькій області від 19.11.2019, складено акт інспекційного відвідування, згідно якого, на його думку, інспектор з власних переконань, без чіткого посилання на трудове законодавство України, трактувала договірні відносини (Цивільно-правовий договір), які склались між КП «Добробут» та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як допуск працівників без належного оформлення трудових відносин. При цьому, ОСОБА_1 зауважив, що між КП «Добробут» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не було жодних трудових відносин в контексті КЗпПУ, оскільки вони надавали послуги на підставі Цивільно-правового договору. Тому, ОСОБА_1 просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суду пояснили, що вони ніколи не мали з КП «Добробут» жодних трудових відносин. При цьому, свідки вказали, що вони укладали з КП «Добробут» Цивільно-правові договори про надання послуг, розпорядку дня на підприємстві вони не підпорядковувались, лише виконували вказані в договорі певні послуги та отримували плату згідно договору. Жодних претензій щодо можливих порушень їх соціальних гарантій вони не вбачають.

Суд, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи приходить до слідуючого висновку.

Статтею 280 КУпАП передбачені обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі: чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у встановленому законом порядку суддя встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

На підставі ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони права громадян на працю, на оплату праці, на охорону праці та інших прав у трудовій сфері.

Об`єктивна сторона правопорушення може виражатися у вчиненні таких дій: порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата заробітної плати не в повному обсязі, інші порушення вимог законодавства про працю, порушення вимог законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці.

Відповідно до ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Цивільно-правовий договір це угода між сторонами: громадянином і підприємством (організацією тощо) на виконання певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Згідно ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовним зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надавали КП «Добробут» Іллінецької міської ради певні послуги тимчасово за цивільно-правовими угодами.

Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт. Предметом трудових договорів є результат праці, який підлягає вимірюванню у конкретних фізичних величинах, а не процес роботи.

Таким чином, предметом вказаних договорів про надання послуг є виконання працівниками певного визначеного обсягу роботи, за наслідками виконання якої замовник зобов`язувався оплатити виконавцям виконану ними роботу, тобто, предметом є кінцевий результат, а не процес праці. Метою цього договору є отримання певного матеріального результату. За цими договорами працівники не підпорядковувалися правилам внутрішнього трудового розпорядку, вони самі організовували свою роботу і виконували її на власний ризик, трудові функції виконували разово, так як після закінчення виконання визначеного вказаними договорами завдання, трудова діяльність робітників з КП «Добробут» припинялась.

При викладених обставинах, суд приходить до висновку, про недоведеність з боку Управління держпраці у Вінницькій області, що договори про надання послуг (цивільно-правовими угоди) є трудовими договорами, тому висновки, викладені в акті перевірки та протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам та правовідносин між КП «Добробут» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення директором КП «Добробут» ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що в діях директора КП «Добробут» Іллінецької міської ради ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна складова даного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, тому, при встановлених обставинах, слід провадження в даній справі про адміністративне правопорушення закрити, в зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 41 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд.

Суддя: