Справа № 467/1159/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2020 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., перевіривши дотримання вимог КУпАП при надісланні протоколу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 указаного Кодексу,-

ВСТАНОВИВ :

До Арбузинського районного суду Миколаївської області надіслано протокол про адміністративне правопорушення від 24 вересня 2020 року разом із доданими до нього документами щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Однак, при в ході підготовки справи до розгляду в порядку ст. 278 КУпАП було установлено, що вона (справа) не може бути розглянута Арбузинським районним судом Миколаївської області.

Зокрема, згідно абз. 2 ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

При цьому, відповідно до п. 4 абз. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями), а згідно абз. 2 ст. 214 КУпАП, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, розглядають справи про адміністративні правопорушення, віднесені цим Кодексом до їх відання.

Так, за загальним правилом, установленим ч.1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників ( ч.2 ст. 276 КУпАП).

Отже, згадану справу належить розглядати суду за місцем вчинення правопорушення, за місцем проживання особи, якій інкримінується вчинення правопорушення, або за місцем обліку транспортного засобу.

Та як слідує із протоколу та доданих до нього документів, правопорушення вчинене по вул. Одеській в м. Первомайськ, у той час, як місцем проживання особи, стосовно якої складено протокол, вказано смт. Врадіївка Миколаївської області.

Водночас, будь які відомості про місце обліку транспортного засобу на території, на яку поширюється юрисдикція Арбузинського районного суду Миколаївської області, у матеріалах справи відсутні.

Зокрема, згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в

ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Отже, ця справа не може бути розглянута Арбузинським районним судом Миколаївської області, оскільки описані у відповідному протоколі події мали місце на території, на яку поширюється юрисдикція Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

Крім того, справа може бути розглянута Врадіївським районним судом Миколаївської області, як то, за місцем проживання ймовірного порушника, або ж судом за місцем обліку транспортного засобу.

За таких обставин, Арбузинський районний суд Миколаївської області не є «судом, встановленим законом» для цієї справи, оскільки згідно національного закону він не компетентний розглядати її, що створює небезпеку у дотриманні прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Адже, у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (SokurenkoandStrygun v. Ukraine) від 20 липня 2006 року (заяви № 29458/04 та № 29465/04) ЄСПЛ вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

А у справі «Занд проти Австрії», Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з […] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]».

Але норми КУпАП не передбачають можливості учинення суддею такої процесуальної дії, як передача справи за підсудністю до належного органу або особи, уповноваженої розглядати справу.

Більш того, закон визначає альтернативну підсудність для цієї справи, у той час, як надіслання протоколу про адміністративне правопорушення компетентному органу (особі) здійснюється особою, уповноваженою складати протокол про адміністративне правопорушення.

Разом із цим, суддя не позбавлений можливості повернути протокол про адміністративне правопорушення і додані до нього матеріали особі, яка його склала, для направлення його до суду, який уповноважений розглядати цю справу, з метою виконання завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення яким, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З урахуванням такого, керуючись ст.ст. 1, 2, 7, 245,246, 276 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 117488 від 24 вересня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та додані до нього матеріали повернути до Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області для виконання вимог ст. 276 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає згідно рішення Конституційного Суду України № 2- рп/2015 від 31 березня 2015 року.

Суддя І.В. Явіца