ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 214/9276/19Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 33/817/96/20 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за поданою ним апеляційною скаргою на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, водій ОСОБА_1 03.12.2019 року о 10 год. 54 хв. в порушення вимог п.2.9 (а) ПДР України керував транспортним засобом марки «Шкода Октавія А5» н.з. НОМЕР_1 , по вул.Філатова в м.Кривий Ріг Саксаганському району Дніпропетровської області перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6810 ARHR-0055 в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , результат якого показав 0,47 промілле.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Мотивує свої доводи тим, що суд порушив вимоги ст.268 КУпАП розглянувши справу за його за відсутності, оскільки відомостей про те, що йому було відомо про час та місце розгляду справи в матеріалах справи немає.

Вважає, що результат газоаналізатору Драгер Алкотест від 03.12.2019 року не може бути належним доказом у справі, оскільки на момент використання він був несправним у звязку з тим, що температура повітря, яку зазначено у замірах приладу відрізняється від реальної температури повітря, яка була 03.12.2019 року на 20 градусів за Цельсієм.

Посилається на те, що всупереч вимоагм п.3,4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівники патрульної поліції не надали йому на підтвердження справності технічного приладу, за допомогою якого проводився огляд, сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу .

Крім того, зазначає про суперечність у номері технічного приладу в роздруківці алкотесту та акті огляду (ARHR 0052) з даними зафіксованими у протоколі про вчинення адмінправопорушення (ARHR 0055), у звязку з чим вважає, що результат проведеного огляду зафіксований на технічному приладі не міг братись судом до уваги на підтвердження його вини.

Також посилається на те, що суд безпідставно взяв до уваги письмові покази свідків, оскільки вони не допитувались безпосередньо у судовому засіданні, заповнені на спеціальному наперед заготовленому бланку власноручно працівником патрульної поліції, а не ними, проте, містять надрукований текст про те, що вони заповлені свідками власноручно та в них не відображено згоди водія з результами проведеного огляду, що ставить під сумнів дотримання поліцейськими процедури його проведення визначеної ст.266 КУпАП щодо направлення водія у медичний заклад у випадку незгоди з результатами огляду проведеного на місці зупинки.

Крім того, вбачає порушення працівниками патрульної поліції вимог ст.266 КУпАП у відстороненні його від керування транспортним засобом .

Також посилається на фрагментарність відеозапису з нагрудних камер спостереження працівників поліції, який повинен проводитись безперервно, у звязку з чим вважає що суд не міг брати його до уваги в якості доказу вчинення ним адмінправопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення апелянта, який підтримав подану скаргу з викладених у ній мотивів, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суд взяв до уваги дані, які містятться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №369492 від 03.12.2019 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 з використанням спеціальних технічних засобів від 03.12.2019 року; чек газоаналізатора Драгер Алкотест 6810 від 03.12.2019 року, відеозапис з камер спостереження працівників патрульної поліції.

У роздруківці газоаналізатора Драгер Алкотест 6810 зафіксована температура повітря при якій проводився огляд +20 градусів за Цельсієм, що більше ніж на 20 градусів за Цельсієм відрізняється від реальної температури повітря, яка у м.Кривий Ріг 03.12.2019 року становила 0,5 градусів морозу, що підтверджується довідкою Українського гідрометеорологічного центру від 17.01.2020 року.

У протоколі про адміністративне правопорушення міститься інформація про те, що огляд водія проводився за допомогою технічного приладу Drager Alcotest 6810 ARHR-0055, що не відповідає номеру технічного приладу, зафіксованому у акті огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та роздруківці чеку газоаналізатора щодо результату огляду, у яких зазначено про те, що огляд водія проводився технічним приладом Drager Alcotest 6810 ARHR 0052.

В матеріалах справи не міститься сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу за допомогою якою проводився огляд водія на визначення стану алкогольного спяніння, у звязку з чим суд не може перевірити технічні характеристики приладу, можливість його екплуатації за певних погодніх умов та ідентифікувати номер алкотестеру за допомогою якого проводився огляд . На долученому до матеріалів справи відеозаписі також не зафіксовано розяснення працівниками патрульної поліції водію порядку проведення огляду, технічних характеристик, строку використання та повного найменування алкотестеру з зазначенням серійного номеру за допомогою якого він проводився.

Суд першої інстанції у оскаржуваній постанові відобразив фактичні обставини вчинення водієм адміністративного правопорушення щодо технічного приладу за допомогою якого проводився огляд водія у відповідності з даними, зафіксованими у протоколі про його вчинення, які суперечать іншим доказам долучених до протоколу та на які він зіслався на підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні адмінправорушення передбаченого ч.1 ст.130 КупАП.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України(рішення від 09.06.2011 р.заява № 16347/02), Малофєєва проти Росії (рішення від 30.05.2013р.,заява № 36673/04, ), Карелін проти Росії(заява №926/08 рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд визнає порушенням ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод самостійну зміну судом фактичних обставин справи, викладених у протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, посилаючись на необхідність дотримання принципу змагальності судового процесу та неможливість перебирання на себе судом функції обвинувачення, оскільки за суворістю заходу адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, Європейський суд прирівнює вказану категорія справ до кримінального правопорушення.

В порушення вимог ст.266 КУпАП поліцейськими не було відсторонено водія від керування автомобілем.

Письмові покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутні під час огляду водія на стан алкогольного спяніння власноручно заповнені на спеціальному наперед заготовленому бланку працівником патрульної поліції, а не ними, однак, містять надрукований текст про те, що вони заповлені свідками власноручно та в них не відображено згоди водія з результами проведеного огляду, що ставить під сумнів дотримання поліцейськими процедури його проведення визначеної ст.266 КУпАП щодо направлення водія у медичний заклад у випадку незгоди з результатами огляду проведеного на місці зупинки, у звязку з чим вони не можуть братись до уваги в якості доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністартивного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вищенаведні обставини дають підстави зробити висновок про те, що факт перебування ОСОБА_1 за кермом у стані алкогольного спянінння не доведено належними та допустими доказами, а тому подану ним апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2020 року скасувати, закривши провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст.247 ч.1 п.1 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2020 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя