Спарва№ 308/8804/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К. , за участю особи відносно якої запроваджено протокол ОСОБА_1 , представника особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративні матеріали інспектора взводу 1 роти 4 бат. УПП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

25.08.2020 року о 04 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 в м. Ужгород по вул. Жатковича, 36, керував автомобілем марки ВАЗ 210994 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у лікаря нарколога в ЗОНД.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому не визнав, надав суду письмові заперечення. Заперечив факт керування ним автомобілем та пояснив, що сидів в автомобілі та слухав музику. Невідомі йому особи нанесли йому тілесні ушкодження, вкрали магнітафон. Після нанесення йому тілесних ушкоджень він втратив свідомість , він пробудився , коли приїхали працівники поліції.

Захисник ОСОБА_1 Бобонич В.І. в судовому засіданні вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП не визнав, зокрема заперечив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Оголосив письмові заперечення на протокол надані до суду , зокрема вказав на те, що в протоколі не зазначено свідків події, пояснення яких знаходяться в матеріалах справи. У графі де знаходяться свідки поставлено пропуск. У протоколі про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 374110 від 25.08.2020 року зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. 01.07.2020 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних проваджень» № 2617-VIII від 22.11.2018. Відповідно до п. 1 Розділу І частину 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено в такій редакції: Керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, з позбавленням права керування всіма видами плавучих засобів на строк від одного до трьох років. Також зазначив, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення.

Допитана в судовому засіданні , за клопотанням представника особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , лейтенант поліції УПП в Закарпатській області Шаленик Г.В. в судовому засіданні пояснила, що близько 03:00 год. 25.08.2020 року було повідомлення про вчинення крадіжки. Вона разом з іншим працівником поліції приїхали на виклик. Приїхавши, ОСОБА_1 повідомив, що у нього з автомашини було викрадено його речі, а саме магнітофон та флешкарту. ОСОБА_1 повідомив, що речі забрала дівчина з магазину АВС. Дівчина з магазину повідомила, що ОСОБА_3 голосно слухав музику, через, що вона забрала флеш карту, яку повернула. ОСОБА_3 , заяву про крадіжку писати відмовився. Оскільки ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного спяніння, вона його попередила про недопустимість керування автомобілем в такому стані. Коли екіпаж поліції відїхав, вони побачили як люди почали махати їм і викрикувати , на що вони розвернулись і побачили, що транспортний засіб ОСОБА_1 почав рухатись. Вони ввімкнули проблискові маячки та зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який мав видимі тілесні ушкодження.Вона запитала ОСОБА_1 чи потрібна йому медична допомога. На що ОСОБА_1 відмовився. Йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, нащо ОСОБА_3 погодився і поїхав разом з ними в автомобілі до лікаря ЗОНД.

Допитаний в судовому засіданні, за клопотанням представника особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , поліцейський ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він є інспектором поліції. Він разом з ОСОБА_5 прибули на виклик, де ОСОБА_1 повідомив, що у нього було викрадено речі. Заяву про вчинення крадіжки писати відмовився, так як продавець з магазину АВС повернула йому флеш карту. Він бачив, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та попередив його, щоб він не керував автомобілем. Однак, від`їхавши, на відстань 100 м, вони помітили , що люди почали кричати, що ОСОБА_1 сів за кермо. Побачивши, це вони розвернулись та поїхали за ОСОБА_1 , включили проблискові маячки та зупинила його транспортний засіб. Вказав, що він відбирав пояснення від свідків, які були без ознак алкогольного сп`яніння.

Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в судове засідання не зявились будучи належним чином повідомлені про дату час і місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, покази допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ч. 1 ст. 130 КУпАП диспозиція статті передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відео записуючих засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 запроваджено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП, саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ч. 5 ст. 266 КпАП України огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно п. 6 розділу І інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі "Інструкція" ), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.7 розділу ІІ "Інструкції" проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 374110 від 25.08.2020 р., даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 275 від 25.08.2020 р., згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сяніння, який приєднано до матеріалів справи, даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 745768 від 25.08.2020 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126, та ч.5 ст. 121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу; рапортами працівників поліції.

В судовому засідані було відтворено відеозапис з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліції, відповідно до яких зафіксовано факт відібрання показів ОСОБА_1 , щодо обставин справи, відповідно до яких він свою вину у вчиненому не визнавав та зафіксовано факт оголошення змісту запровадженого протоколу. Інший файл, на якому, відповідно до показів працівника поліції ОСОБА_5 зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є пошкоджений та відсутні можливості його відтворення.

Судом було направлено запит до УПП в Закарпатській області про надання відео файлу, в якому відображено керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Однак відповідно до відповіді, яка надійшла на адресу суду 13.11.2020 року зазначено, що у всіх файлах наявний термін зберігання, у зв`язку з чим відео з даного файлу було знищено за закінченням терміну зберігання.

Разом з тим, у відповідності до приписів ст.. 251 КУпАП , відеозапис з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліції, не є єдиним доказом винуватості особи.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відео записуючих засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже , протокол про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, покази свідків є також доказами в справі про адміністративне правопорушення, і відсутність одного із доказів, відеозапису з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліції не може бути підставою для визнання особи невинуватою, так як сукупність інших доказів доводять, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водночас , суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №374110 від 25.10.2020 р., підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень та заперечень , а навпаки зазначив, що відмовляється від пояснень, хоча мав право надати пояснення з приводу запровадженого протоколу.

Що стосується доводів представника ОСОБА_1 Бобонич В.І. про те, що в протоколі про ДПР18 № 374110 зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а також що стосується доводів представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про те, що в КУпАП відсутня норма, щодо керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, суд констатує наступне.

Дійсно, 01.07.2020 набрав чинності Закон України № 2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким було введено кримінальну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Однак, опубліковано Закон України № 720-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень".

Документ виключає підпункт 171 Закону № 2617-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень", який вводив у КК ст. ст. 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Отже, скасовується кримінальна відповідальність за вчинення відповідного діяння і залишається адміністративна (ст. 130 КУпАП).

Тобто посилання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , що суть правопорушення, зазначена в протоколі не відповідає диспозиції визначеній в ч. 1 ст. 130 КУпАП є помилковим.

Оцінюючи докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що такі є належними, допустимими та такими, що повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а за таких обставин, враховуючи вище викладене, суд у відповідності до положень статей 251 та 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст. 130 КпАП України кваліфіковані вірно.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку, а також характер правопорушення, який є умисним, відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, обставини справи, особу порушника та ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, вважаю, що на гр-на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 130 ч. 1 КУпАП , яка є безальтернативною, у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що буде достатньою мірою відповідальності для досягнення мети адміністративного стягнення, яке застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

З урахуванням положень п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 283-285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп судового збору

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанов до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца