Справа № 199/1702/20
ПОСТАНОВА

іменем України

01.04.2020 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Воробйов В.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

У відношенні ОСОБА_1 складено протокол серії АПР18 №434791 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.184 КУпАП (далі протокол), в тому, що вона, «не вповній мірі виконує свої батьківські обов`язки відносно виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого остання на території КЗО « СЗШ №133» у кабінеті під час уроку курила тютюнові вироби».

ОСОБА_1 до суду не зявився.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 враховую те, що остання була належним чином повідомлена шляхом направлення поштового та смс-повідомлення у судові засідання на 25.03.2020 року та 01.04.2020 року, на які ОСОБА_3 у зазначений час та місце до суду не з`явилась.

Вважаю, що ОСОБА_1 була судом належним чином повідомлена на 25.03.2020 року та 01.04.2020 року оскільки письмові виклики без виконання на адресу суду за будь-яких підстав повернуті не були.

Крім того до суду не надходили заяви або клопотання ОСОБА_1 про неможливість розгляду справи за її відсутності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явилась в судове засідання, тобто добросовісно не виконувала процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у її відсутність, на підставі ч.1 ст.268 КУпАП.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.ст. 245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст. 252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

Протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням закону і не відповідає вимогам ст.256 КУпАП (зміст протоколу про адміністративне правопорушення): не розкрита об`єктивна сторона правопорушення, не зазначено місце та час вчинення адміністративного правопорушення.

Крім цього диспозиція ч.2 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до протоколу серії АПР18 №434791 від 28.02.2020 року, ОСОБА_1 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, однак будь-яких належних та допустимих доказів цьому, матеріали справи не містять.

Аналізуючи положення Кодексу України про адміністративне правопорушення (КУпАП), слід визначити, що він є кодексом, який містить норми матеріального права і одночасно з цим є процесуальним кодексом.

Разом з цим, КУпАП, як процесуальний кодекс, не передбачає для суду можливість перекваліфікувати дії правопорушника з більш тяжкого адміністративного правопорушення на менш тяжкий, і навпаки.

Тому суд, у випадку доведеності вини ОСОБА_1 , не має права перекваліфікувати її дії з ч.2 ст.184 на ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи та враховуючи вищевикладені обставини, вважаю, що ОСОБА_1 не можна визнати винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, тому провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Л.Воробйов