1Справа № 335/8434/20 3/335/1997/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Богославського В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжі матеріали справи, що надійшли з Михайлівського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Новомиколаївки Новомиколаївського району Запорізької області, громадянки України, тимчасово непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 13.09.2020 серії ОБ № 064511, 13.09.2020 року о 21 год. 40 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW 740 ХІ, державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі с. Плодородне с. Тарсалак, не вибрала безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійного контролювання його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснила наїзд на перешкоду (яму), в наслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень, чим задано матеріальної шкоди, чим порушила вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Представник ОСОБА_1 адвокат Богославський В.А. в судовому засіданні надав суду усні пояснення щодо протоколу, складеного відносно ОСОБА_1 , просив провадження у зазначеній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення посилаючись на відсутність об`єкту складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також те, що дорожньо-транспортна пригода мала місце через суттєві порушення покриття проїжджої частини, що знайшло своє відображення у схемі місця ДТП, де зафіксовано наявність недоліків в утриманні вулично-щляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП, а саме ями, при цьому жодних попереджувальних знаків, які передбачені Правилами дорожнього руху України, як-то знак 1.10 «Нерівна дорога», 1.12 «Вибоїна», 1.39 «Інша небезпека» на ділянці дороги, по якій рухалася ОСОБА_1 не було встановлено.

Вивчивши та дослідивши надані суму матеріали адміністративної справи про адміністративне правопорушення, вислухавши доводи представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 свою провину у вчиненні інкримінованого їй адміністративному правопорушенні, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнає.

Відповідно до наданих у судовому засіданні пояснень захисника, 13.09.2020 року в темну пори доби ОСОБА_1 керувала автомобілемBMW 740 ХІ, по дорозі М14 з м. Одеса до м. Запоріжжя. Дотримуючи швидкісного руху, встановленого для такого виду автомобільної дороги, раптово для себе відчула удар. Одразу зупинившись на узбіччі, вона ввімкнула аварійну сигналізацію і вийшла з автомобіля, де побачила, що її автомобіль (правою стороною) потрапив у велику яму. При цьому жодних дорожніх знаків, які б вказували на дорожні роботи чи пошкодження дорожнього покриття не було.

З схеми місця ДТП від 13.09.2020 року та фототаблиці до неї встановлено, що автомобіль BMW 740 ХІ, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 13.09.2020 року рухався по автодорозі с. Плодородне с. Тарсалак, де потрапив у яму розміром 0,7 м х 0,5 м х 0,2 м (глибина, ширина, довжина), в наслідок чого пошкоджено правий передній та задній диск, а також гуму на передньому та задньому правому колесі.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 064511 від 13.09.2020 року вбачається порушила п. 12.1. Правил дорожнього руху України та її дії кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 12.1. Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна та має бути доповнена вказівкою на настання наслідків у вигляді майнової шкоди, тобто склад правопорушень трансформується у формальний.

Таким чином, умовою настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності, є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Отже, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП за порушення нею вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху України має бути наявний причинно-наслідковий зв`язок між її діями та наслідками у вигляді пошкодження майна.

Як вбачається із досліджених у судовому засіданні доказів, в тому числі і фотокарток, ОСОБА_1 пошкодила лише автомобіль, яким вона керувала. Інших, передбачених статтею 124 КУпАП, пошкоджених транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна не має.

Також, суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 2.12. Правил дорожнього руху України власник транспортного засобу має право на безпечні та зручні умови для руху.

Відповідно до п.п. 3.1.2 п. 3.1 «Покриття проїжджої частини» ч. 3 ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», глибина окремих осідань, вибоїн не повинна перевищувати 4 см для доріг 1-3 категорії і груп А, Б вулиць і доріг населених пунктів; 6 см для решти категорій і груп. Стан покриття проїжджої частини повинен перевірятися організаціями, які їх експлуатують щоденно.

Як вже зазначалось, зі змісту схеми місця ДТП від 13.09.2020 року встановлено, що розмір ями, до якої потрапила ОСОБА_1 складає 0,7 м х 0,5 м х 0,2 м (глибина, ширина, довжина), що перевищує гранично допустимі норми.

Відповідно до п. 5 розділу І Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року № 198, власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об`єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов`язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об`єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об`єктів, забрудненню навколишнього середовища.

Крім того, дорожньо-експлуатаційні служби відповідно до п. 11 цих Правил зобов`язані своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.

Імперативними положеннями ст. 3 Конституції України встановлено, що утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Виходячи з вимог ст. 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Так, ст. 62 Основного Закону України, в якій йдеться про презумпцію невинуватості представляє собою певну конституційну конструкцію, яка є узагальненим виразом гарантій прав особи.

Зазначена презумпція є джерелом гарантій для особи, яка притягується до відповідальності.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З огляду на п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд має забезпечувати належне вивчення та оцінку доказів і аргументів, представлених сторонами.

В матеріалах справи відсутні докази, які б безсумнівно підтверджували вину ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху України.При складанні протоколу про адміністративне правопорушення не враховано стан дорожнього покриття.

Відсутні докази, які б підтверджували факт наявності попереджувальних знаків про те, що на даній ділянці автодороги, знаходиться перешкода, як і докази інших огороджень ділянки небезпечної дороги.

Доводи представника ОСОБА_1 надані в судовому засіданні про те, що вини ОСОБА_1 у вчиненні ДТП немає, у зв`язку з відсутності дорожніх знаків, які б вказували на нерівності на дорозі та інші попередження на вказаній ділянці автошляху, були послідовні та не знайшли свого спростування під час розгляду справи.

Правила дорожнього руху мають основну направленість - на турботу про безпеку людей, збереження майна. Очевидна і суть цієї вимоги зобов`язати учасників дорожнього руху і посадових осіб в процесі руху або при його забезпеченні (утриманні доріг і їх облаштуванні) своїми діями прагнути звести виниклі негативні наслідки до мінімуму.

П. 1.5. Правил дорожнього руху України вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини») доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

На підставі наявних в матеріалах справи фактичних даних, неможливо встановити наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а відтак суд дійшов до висновку про відсутність об`єктивних доказів, які б беззаперечно свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розглянуте, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. В зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 124, 245, 247, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Богославського Віктора Анатолійовича задовольнити.

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю у її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.О. Макаров