ун. № 759/2140/20
пр. № 3/759/1294/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Степанова Сніжана Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який є аспірантом Національного Авіаційного Університету, неодружений, дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ст. 122-4, 124 КУпАП,

та

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , пенсіонера, інваліда 3-ї групи, який відповідно до закону має пільги встановлені законом для ветеранів війни - інвалідів війни, учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , за ст. 122-4 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

20 грудня 2019 року о 08.30 годин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_3 , рухаючись по вул. Трублаїні, в районі будинку 16 в місті Києві, при зустрічному роз`їзді не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Corollа», державний номер НОМЕР_4 , який знаходився під керуванням ОСОБА_2 та рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , будучі учасниками ДТП, місце пригоди залишили. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пп. 2.10, 13.3 Правил дорожнього руху України, та ОСОБА_2 порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що ПДР не порушував. 20 грудня 2019 року о 08.30 годин, він рухався по вул. Трублаїні та водій автомобіля «Toyota» виїхав на його смугу руху, та вони зачепились дзеркалами. Після зіткнення він проїхав вперед та зупинився біля узбіччя, а водій автомобіля «Toyota» розвернувся, та став позаду нього. Вони оглянули машини та водій автомобіля «Toyota» звинуватив його у ДТП. Після цього водій автомобіля «Toyota» попросив його надати документи, та він надав йому технічний паспорт та тимчасове водійське посвідчення на автомобіль, які він у нього забрав та не повернув. До цього він потрапляв у ДТП, двічі протягом 2019 року, тому у нього вилучали водійське посвідчення та надали тимчасове. Коли водій автомобіля «Toyota» забрав його документи та поїхав, він поїхав за ним, однак пізніше поїхав у своїх справах. Пізніше він поїхав на ринок, щоб купити нове дзеркало, однак не купив його, оскільки не мав із собою грошей. Після цього він поїхав на навчання, та по дорозі, коли знаходився на вул. Гарматній, викликав поліцію. Чому саме там викликав поліцію, пояснити не зміг. Спочатку помилково невірно зазначив місце ДТП, зробив це ненавмисно. Дані іншого водія не дізнавався, як з ним зв`язатись не знає. Він писав заяву з того приводу, що у нього відібрали документи. Приблизно через місяць його викликали до поліції надати пояснення, та там був також і водій автомобіля «Toyota». На місці ДТП поліцію не викликали, оскільки про це попросив водій автомобіля «Toyota» через те, що у нього не було страховки. Коли вони удвох були у поліції, у водія автомобіля «Toyota» вилучили його документи та повернули йому. Свою вину у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП визнав, при цьому заперечував свою вину у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Також після допиту у якості свідка ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 , додатково пояснив, що коли їздив на ринок за дзеркалом, можливо був в одному магазині з ОСОБА_2 , коли він казав продавцю, що у ДТП винен саме він, однак ніяк не відреагував, оскільки ОСОБА_2 може казати що завгодно, при цьому не погодився з показаннями свідка ОСОБА_4 .

Крім цього ОСОБА_1 надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, серед іншого, що після зіткнення водій автомобіля «Toyota» не зупинився, а продовжив рухатись в своєму напрямку. Він, трохи почекавши на місці ДТП, оглянувши пошкодження свого транспортного засобу, поїхав у своєму напрямку приблизно 200 метрів, тому що перекрив рух іншим транспортним засобам, та припаркувався біля узбіччя. Через декілька хвилин на це місце приїхав водій автомобіля «Toyota» та почав його звинувачувати у ДТП та вимагати у нього документи. Після цього водій автомобіля «Toyota» почав вимагати у нього гроші, забрав його документи та поїхав у невідомому напрямку. Він викликав наряд поліції та повідомив про ДТП. При цьому, перебуваючи у стресовому стані, невірно зазначив місце ДТП, та пізніше написав з цього приводу письмові пояснення. 21 січня 2020 його знову викликали в поліцію, де він надав ще одні пояснення, після чого відносно нього склали протоколи про адміністративні правопорушення. Із зазначеними протоколами не згоден, оскільки протоколи про адміністративні правопорушення були складені через місяць після ДТП, працівники поліції не робили дослідження обставин ДТП в реальному часі, місце ДТП залишив, оскільки перебував у стресовому стані, не хотів перешкоджати руху інших транспортних засобів, та винуватець ДТП першим залишив місце зіткнення. Також зазначив, що повідомляв правоохоронні органи про той факт, що у нього забрали документи, але про це не має жодної згадки у матеріалах справи. Його документи йому повернув інспектор поліції 21 січня 2020 року, та як і від кого вони до нього потрапили, йому не відомо. Просив закрити провадження по справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

ОСОБА_2 , якого було допитано в якості свідка в межах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суду пояснив, що 20 грудня 2019 року, близько 08:30 годин рухався по вул. Трублаїні в м. Києві. Зіткнення відбулось приблизно за 15-20 метрів від перехрестя, у зв`язку із наближенням до якого він знизив швидкість руху до 15-20 км/год. На дорозі було дві полоси руху, по одній в кожний бік, він рухався по своїй полосі, коли відчув удар. Після удару зупинився та побачив, що у нього висить відламане дзеркало. Інший учасник ДТП продовжив свій рух далі, з меншою швидкістю, у зв`язку із чим, він розвернувся та поїхав за ним. Попереду був затор, тому ОСОБА_1 зупинився біля узбіччя, а він зупинився за ним. Він почав питати у ОСОБА_1 що трапилось, та чому він вильнув у його полосу руху, на що він відповів, що не знає як так трапилось. Він запропонував викликати поліцію, а ОСОБА_1 почав його просити не викликати поліцію, оскільки у нього за місяць до того вже було ДТП, та у нього вилучили водійське посвідчення. Пізніше він дізнався, що у ОСОБА_1 за останній рік було 4 ДТП, а саме у червні, жовтні, листопаді та грудні, за його участю. Він спитав у ОСОБА_1 , як вони будуть вирішувати питання відшкодування шкоди без поліції, на що ОСОБА_1 повідомив, що відшкодує шкоду в добровільному порядку. В якості застави відшкодування ОСОБА_1 шкоди, він попросив у нього документи на машину, на що останній погодився та передав йому реєстраційний талон на машину та тимчасове водійське посвідчення. При цьому зазначив, що не міг силою забрати у ОСОБА_1 документи, оскільки він є особою похилого віку, а ОСОБА_1 , в свою чергу, молодий та фізично сильніший за нього. При цьому зауважив, що якщо ОСОБА_1 не був згодний із своєю виною у ДТП, то той факт, що у нього забрали документи на машину, був додатковим для того, щоб одразу викликати поліцію, однак ОСОБА_1 цього не зробив. Після того, як ОСОБА_1 сам передав йому документи, вони обмінялись контактами та він запропонував поїхати разом на ранок автозапчастин, щоб дізнатись, скільки коштує заміна дзеркала на його автомобіль. Вони поїхали на ринок автозапчастин, який розташований по пр. Вацвала Гавела. Вони звернулись до продавця на ринку на ім`я ОСОБА_5 , до якого він звертається в разі необхідності обслуговування свого транспортного засобу, якого також просив допитати в якості свідка. ОСОБА_5 сказав, що на ринку навряд чи є такі дзеркала, та що краще пошукати в мережі «Інтернет» або на розборці машин. Не знайшовши необхідного дзеркала він з ОСОБА_1 вирішити роз`їхатись та він сказав останньому, що має недалеко гараж, куди збирається поставити свою машину, та запропонував ОСОБА_1 також поставити туди машину, на що він повідомив, що працює аспірантом в НАУ та поїде на роботу. Вони роз`їхались та пізніше він дізнався, що ОСОБА_1 подзвонив в поліцію та повідомив, що ДТП сталось за адресою: вул. Гарматна, 49. Про це він дізнався з виклику, який отримав з поліції та побачив це у схемі ДТП. Коли він ознайомився зі схемою ДТП, то повідомив, що ДТП сталось не там. Також зазначив, що у ОСОБА_1 були його контактні данні та йому було відомо, де знаходиться його гараж, однак він навмисно не повідомив про це поліцейським, та взагалі обманув поліцію щодо обставин ДТП. Коли вони удвох були в управлінні поліції та надавали пояснення, він при ОСОБА_1 віддав поліцейському документи останнього, а той передав їх йому. З приводу заяви ОСОБА_1 про викрадення документів, йому нічого не відомо та його з цього приводу не викликали та нічого не казали. Оскільки в показаннях ОСОБА_1 не було логіки та він постійно плутався, протокол за ДТП склали на нього. Також зазначив, що після ДТП поїхав до сервісного центру при автосалоні, де придбав машину, та дізнався вартість дзеркала, яка складає 7500 грн. та за роботу по його заміні -1200 грн. Через декілька днів після ДТП зателефонував ОСОБА_1 та повідомив вартість збитків, однак в подальшому знайшов більш дешеве дзеркало в мережі «Інтернет» та ще раз зателефонував ОСОБА_1 . Це було до нового року, а на його неодноразові дзвінки після нового року ОСОБА_1 не відповідав. Крім цього зазначив, що оскільки він є інвалідом війни, то може їздити без страховки.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснив, що працює приватним підприємцем на авто ринку «Автохелп», який знаходиться за адресою: пр. Вацвала Гавела, 26, місто Київ . З ОСОБА_2 знайомий як зі своїм постійним клієнтом, а з ОСОБА_1 раніше знайомий не був, та перший раз його побачив, коли він разом з ОСОБА_2 прийшли до його магазину 20 грудня 2019 року, приблизно до 10:00 годин ранку. ОСОБА_2 сказав, що його автомобіль вдарили та йому потрібно дзеркало, на що він відповів, що дзеркалами не займається, та навряд чи вони знайдуть дзеркало на ринку. При цьому ОСОБА_2 у присутності ОСОБА_1 повідомив, що саме ОСОБА_1 вдарив його машину та винен у ДТП, на що останній нічого не зауважував та просто стояв.

Судом було досліджено наступні докази по справі: протоколи про адміністративні правопорушення серії ДПР 18 № 532849, 532848, 532850 від 21 січня 2020 року; схеми місця ДТП від 20 грудня 2019 року; рапорти працівників поліції та рапорти отримання повідомлення зі служби «102»; письмові пояснення ОСОБА_1 від 20 грудня 2019 року, 13 січня 2020 року, 21 січня 2020 року; протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 20 грудня 2019 року; довідку інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП у місті Києві ДПП Дринь С., щодо проведення перевірки матеріалів ДТП, яка мала місце 20 грудня 2019 року в місті Києві по вул. Трублаїні, 16.

Суддя, вислухавши пояснення осіб, відносно яких складено протоколи про адміністративні правопорушення, дослідивши докази по справі, незважаючи на не визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, а саме порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та в діях ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вбачається вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а саме залишення водіями транспортних засобів, на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Оцінюючи показання сторін, суддя критично ставиться до показань ОСОБА_1 , оскільки вони є нелогічними, непослідовними, не узгоджуються між собою та спростовуються поясненнями ОСОБА_2 , які в свою чергу, були незмінними на протязі всього часу, та узгоджуються з іншими доказами у справі. В той же час, ОСОБА_1 неодноразово змінював свої пояснення, як під час оформлення матеріалів ДТП, складання протоколів про адміністративні правопорушення, так і у суді, що на думку суду, свідчить про намагання останнього уникнути від адміністративної відповідальності.

Так, у своїх письмових поясненнях від 20 грудня 2019 року ОСОБА_1 зазначив, що ДТП сталось за адресою: вул. Гарматна, 49, місто Київ, яка знаходиться на відстані 4,3 кілометри від місця зіткнення, та що воно відбулось о 09:50 годин. Крім цього за цією адресою ОСОБА_1 викликав працівників поліції з метою оформлення матеріалів ДТП о 09:40 годин, про що свідчить копія рапорту отримання повідомлення зі служби «102» (а.с.16,17). При цьому не міг не розуміти, що ДТП сталось в іншому місці та після спливу проміжку часу. У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що не може пояснити, чому вказав невірне місце ДТП, та чому викликав працівників поліції саме в цьому місці. Також, згідно рапорту інспектора роти № 6 батальйону № 3 полку № 1 УПП у місті Києві ДПП Павлюка Н.С. від 20 грудня 2019 року, особу ОСОБА_2 було встановлено через ЧЧ УПП, що свідчить про те, що ОСОБА_1 анкетних даних ОСОБА_2 працівникам поліції не повідомляв, хоча мав такі данні та засоби зв`язку з останнім.

Крім цього, у своїх письмових поясненнях від 13 січня 2020 року, 21 січня 2020 року ОСОБА_1 зазначав, що після зіткнення транспортний засіб «Toyota» не зупинився та продовжив рухатись в своєму напрямку. Він, в свою чергу, проїхав приблизно 200 метрів та зупинився біля узбіччя, а через декілька хвилин на це місце приїхав водій автомобіля «Toyota». Крім цього в письмових поясненнях, наданих до суду 13 лютого 2020 року також зазначав, що після зіткнення він зупинився та декілька хвилин перебував на місці зіткнення. Разом з цим, у судовому засіданні 13 лютого 2020 року пояснював, що після зіткнення він проїхав вперед та зупинився біля узбіччя, а водій автомобіля «Toyota» відразу розвернувся, та став позаду нього. При цьому, у письмових поясненнях від 20 грудня 2019 року не зазначав, що залишав місце ДТП. Разом з цим, з пояснень ОСОБА_2 вбачається, що після зіткнення автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не зупинився та продовжив рух, побачивши це, ОСОБА_2 розвернувся та поїхав за ним, наздогнавши його приблизно через 70-80 метрів, оскільки попереду була тягучка.

Також у своїх письмових поясненнях від 20 грудня 2019 року, 13 січня 2020 року та 21 січня 2020 року ОСОБА_1 зазначав, що водій автомобіля «Toyota» забрав у нього, попри його волю, документи на машину, а саме реєстраційний талон на транспортний засіб та тимчасове посвідчення водія. При цьому, в письмових поясненнях, наданих до суду 13 лютого 2020 року також зазначав, що його документи йому повернув інспектор поліції 21 січня 2020 року, та як і від кого вони до нього потрапили, йому не відомо. При цьому у судовому засіданні 13 січня 2020 року ОСОБА_1 пояснював, що його документи працівникам поліції передав ОСОБА_2 , які, в свою чергу, вони повернули йому, що також підтвердив ОСОБА_2 у судовому засіданні. Також на увагу заслуговують зауваження ОСОБА_2 , що він не міг силою забрати у ОСОБА_1 документи, оскільки він є особою похилого віку, а ОСОБА_1 , в свою чергу, молодий та фізично сильніший за нього.

ОСОБА_1 у своїх поясненнях зазначав, що ОСОБА_2 просив не викликати поліцію, оскільки у нього не має страховки. При цьому відповідно до вимог п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, які особисто керують належними їм транспортними засобами, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом, про що також зазначив ОСОБА_2 у судовому засіданні. При цьому з пояснень ОСОБА_2 вбачається, що на місці ДТП саме ОСОБА_1 просив не викликати працівників поліції, оскільки у нього вже було ДТП до цього, та у нього вилучили водійське посвідчення, останній на місці визнав свою вину у ДТП, зобов`язався відшкодувати матеріальні збитки, та у якості задатку сам передав йому технічний паспорт на машину та тимчасове водійське посвідчення. ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердив, що за останній рік у нього було два ДТП, та на момент останнього, третього - 20 грудня 2019 року, у нього не було водійського посвідчення а було лише тимчасове посвідчення. При цьому нелогічними є пояснення ОСОБА_1 , що він з самого початку вважав себе невинним у вчиненні ДТП, другий учасник якого забрав силою у нього документи, та при цьому ОСОБА_1 не викликав поліцію на місці ДТП. Крім цього з довідки інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП у місті Києві ДПП Дринь С., щодо проведення перевірки матеріалів ДТП, яка мала місце 20 грудня 2019 року в місті Києві по вул. Трублаїні, 16 вбачається, що ОСОБА_1 пояснював про те, що перебуваючи у стресовому стані на місці ДТП самостійно передав ОСОБА_2 свої документи.

Крім того, у своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначав, що після ДТП ОСОБА_1 на місці визнав свою вину у ДТП, та зобов`язався відшкодувати матеріальні збитки, у зв`язку із чим, вони разом поїхали на ринок, розташований по пр. Вацвала Гавела, щоб купити дзеркало. Зазначені обставини також підтвердив допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_1 у своїх поясненнях зазначив, що дійсно їздив на ринок, однак їздив туди самостійно, з власної ініціативи, щоб купити дзеркало на свою машину, однак не купив його, оскільки не мав із собою грошей. В подальшому пояснював не придбав дзеркало, оскільки не знайшов підходящого. Також зазначив, що з ОСОБА_2 там зустрівся випадково, та можливо перебував в одному магазині, коли той казав, що у ДТП винен саме він, однак жодним чином на це не відреагував. При цьому, до 21 січня 2020 року, коли ОСОБА_2 надав свої пояснення та зазначив, що разом з ОСОБА_1 їздив на ринок за деталями, останній взагалі не зазначав, що їздив туди та бачився там з ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 2.10 Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття полицейських.

Згідно п. 13.3 Правил дорожнього руху України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Таким чином, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 13.3 Правил дорожнього руху України, що підтверджується поясненнями ОСОБА_2 , які знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, його вина доведена в повному обсязі та дії правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Крім цього, на думку судді, в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається порушення п. 2.10 Правил дорожнього руху України, їх дії правильно кваліфіковані та вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП доведена в повному обсязі.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне паравопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а саме те, що ОСОБА_1 є особою молодого віку, працює, вчинив два адміністративні правопорушення, будучи достовірно обізнаним, що він є учасником дорожньо-транспортної пригоди, навмисно залишив місце пригоди, хоча в подальшому і повідомив працівників поліції, але зазначив недостовірні відомості про обставини ДТП. Крім цього, як вбачається з пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , останній вже втретє вчиняє ДТП за останній рік. Зазначені обставини на думку судді свідчать про грубе порушення Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_1 , у зв`язку із чим суддя вважає необхідним накласти на нього адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП в межах санкції, встановленої ст. 124 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців, оскільки на думку судді, лише такий вид стягнення буде необхідним і достатнім для виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а саме те, що ОСОБА_2 є особою похилого віку, пенсіонер, інваліда 3-ї групи, який відповідно до закону має пільги встановлені законом для ветеранів війни - інвалідів війни, учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, залишив місце ДТП з метою наздогнати іншого учасника ДТП, у зв`язку з чим до ОСОБА_2 слід застосувати найменш обтяжливе адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255 грн.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. з кожного.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_7 звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 1, 33, 40-1, 124, 252, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255 грн.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя С.В. Степанова