Номер провадження: 33/813/439/20
Головуючий у першій інстанції Крижановський О. В.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Стоянової Л.І.

захисника Бочевара М.П.

потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого адвоката Любчика О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Любчика О.М. та потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.01.2020 року,-

встановив:

постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.01.2020 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Мотивуючи прийняте рішення суддя районного суду послався на те, в діях водія ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки водій ОСОБА_1 , виконуючи поворот порушив п. п. 10.1., 10.5 ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням судді районного суду, потерпілий ОСОБА_1 та його представник адвокат Любчик О.М. подали апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду. Потерпілий та його представник вказують на те, що суддя районного суду не дослідив всіх обставин справи, не встановив наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що не відповідає вимогам закону та вказує на незаконність постанови. Апелянти просить скасувати постанову судді районного суду та постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Одночасно в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови районного суду, в якому апелянти вказують на те, що постанова прийнята за відсутності ОСОБА_1 та про розгляд справи відносно нього, останній не повідомлявся належним чином. Про існування оскаржуваної постанови представник потерпілого ОСОБА_1 адвокат Любчик О.М. дізнався та отримав її копію 03.03.2020 року, а 10.03.2020 року було подано апеляційну скаргу.

Апеляційний розгляд проведено за відсутністю ОСОБА_2 , який про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, однак в судове засідання апеляційного суду не з`явився, подав заяву про розгляд апеляційної скарги потерпілого за його відсутності.

Приймаючи до уваги те, що будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в апеляційному суді, ОСОБА_2 не з`явився в судове засідання, апеляційний суд оцінює таку його поведінку, як небажання останнього особисто прийняти участь в розгляді його справи в суді.

Право на захист під час апеляційного розгляду забезпечено участю захисника Бочевар М.П., який надав повноваження на представництво інтересів ОСОБА_2 .

При цьому, апеляційний суд вважає, що процедура судового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в повній мірі узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема з рішенням у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши пояснення апелянтів, які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити; захисника, який заперечував проти апеляційної скарги; перевіривши доводи апеляційної скарги; дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення; провівши судові дебати; апеляційний суд при ходить до висновку про таке.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційним судом встановлено, що апелянт не був присутнім під час розгляду справи в районному суді та проголошення оскаржуваної постанови (а.с. 27-28).

Копія оскаржуваної постанови від 13.01.2020 року отримана представником ОСОБА_1 адвокатом Любчиком О.М. 03.03.2020 року (а.с.36).

Апеляційна скарга подана 10.03.2020 року (а.с.37-44).

За таких підстав, у зв`язку з тим, що потерпілий ОСОБА_1 не був присутнім під час судового розгляду справи в районному суді, та подав апеляційну скаргу після отримання копії оскаржуваної постанови в межах строку на апеляційне оскарження, а тому з метою забезпечення потерпілому ОСОБА_1 та його представнику Любчику О.М. права на доступ до правосуддя, строк на оскарження був поновлений апеляційним судом.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Любчика О.М. та потерпілого ОСОБА_1 про незаконність оскаржуваної постанови, апеляційним судом встановлено таке.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Апеляційний суд вважає, що зазначені вимоги закону при розгляді справи в районному суді не були виконані, внаслідок чого поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи та прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови убачається, що в мотивувальній частині постанови, всупереч вимогам ст.280 КУпАП, суддя не з`ясував та не зазначив свого висновку про те: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Далі, не виконавши вимоги ст.280 КУпАП, обмежившись посиланням в мотивувальній частині оскаржуваної постанови на положення п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суддя прийняв рішення про закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_2 .

З таким рішенням судді районного апеляційний суд не погоджується, з огляду на таке.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 155246 від 23.07.2019 року, 23.07.2019 року, о 16:00 год., водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Peugeot 508», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу д.з. 2.2 (проїзд без зупинки заборонено) та здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, чим порушив вимоги п. 8.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Як убачається з оскаржуваної постанови судді районного суду, в її основу покладені лише заперечення ОСОБА_2 своєї вини у скоєнні ДТП з посиланням на порушення ОСОБА_1 п.10.5 ПДР України (а.с. 34).

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що районний суд, з урахуванням позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо заперечення обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, вживав будь-які заходи щодо виклику та допиту в судовому засіданні іншого учасника ДТП ОСОБА_1 , задля підтвердження або спростування доводів ОСОБА_2 та встановлення об`єктивних обставин справи, а лише формально взяв до уваги заперечення ОСОБА_2 , які він надав в судовому засіданні, не перевірив їх достовірність та поклав їх в основу оскаржуваної постанови щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. При цьому, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя районного суду не дослідив та не надав оцінки письмовим доказам доданим до протоколу про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі, а також в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 стверджував про те, що у вказані в протоколі про адміністративне правопорушення дату та час рухався в м. Одеса по вул. Полтавській, яка є головною дорогою по відношенню до вул. Кострова та виконував поворот на вилицю ОСОБА_3 , де у зв`язку з невиконанням водієм автомобіля «Peugeot 508», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 вимог дорожнього знаку 2.2, сталося зіткнення автомобілів, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

В підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 було надано апеляційному суду відеозапис моменту ДТП з відео реєстратора, встановленого в його автомобілі.

Під час перегляду вказаного відеозапису судом встановлено, що водієм автомобіля «Peugeot 508», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 дійсно не було дотримано вимог дорожнього знаку 2.2 Розділу 33 ПДР України, який забороняє проїзд транспортного засобу без його зупинки.

Із зафіксованого на схемі місця ДТП від 23.07.2019 року та фотознімках, долучених до матеріалів справи розташування автомобілів на проїзній частині убачається, що автомобіль «Peugeot 508», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться на вул. Кострова за межами дії дорожнього знаку 2.2 Розділу 33 ПДР України, а автомобіль «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходиться на вул. Полтавська в зоні дії дорожнього знаку 2.3 Розділу 33 ПДР України (а.с. 8, 15).

Таким чином, з урахуванням досліджених доказів, пояснення ОСОБА_1 , визнаються апеляційним судом логічними, послідовними та такими, що ґрунтуються на даних, які містяться в матеріалах справи.

При цьому, пояснення ОСОБА_1 та досліджені апеляційним судом докази повністю спростовують версію ОСОБА_2 щодо розвитку події ДТП та висновки районного суду щодо порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 10.1, 10.5 ПДР України.

Апеляційний суд враховує те, що відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Таким чином, кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих Правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі.

Апеляційним судом встановлено, що рухаючись по головній дорозі, повертаючи ліворуч, ОСОБА_1 у відповідності до вимог п. 1.4 ПДР України мав право розраховувати на те, що й інші учасники, виконують ці Правила, у тому числі й інший учасник ДТП ОСОБА_2 , який в свою чергу, як було встановлено апеляційним судом, з недотриманням правил дорожнього руху здійснював рух без зупинки перед дорожнім знаком «Проїзд без зупинки заборонено».

З огляду на пояснення ОСОБА_1 , а також на досліджені апеляційним судом схему ДТП та відеозапис, на якому зафіксований момент ДТП, апеляційний суд не приймає до уваги пояснення водія ОСОБА_2 , які останній надав суду першої інстанції та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 10.1, 10.5 ПДР України, оскільки ці пояснення беззаперечно спростовуються відеозаписом події ДТП.

Відповідно до п.п. 8.1, 8.2 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками; дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією. За п.8.4 «б» ПДР України знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

П/п 2.2 п.2 Розділу 33 ПДР України дорожній знак «Проїзд без зупинки заборонено» є знаком пріоритету та забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

З встановлених апеляційним судом обставин слідує, що водій ОСОБА_2 , в порушення вимог п.п. 8.4 «б», п/п 2.2 п.2 Розділу 33ПДР України, які забороняють проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня перед знаком «Проїзд без зупинки заборонено», рухаючись по вул. Кострова, яка не є головною по відношенню до вул. Полтавська, та на якій встановлений дорожній знак «Проїзд без зупинки заборонено», не зупинився перед цим знаком в порушення п/п 2.2 п.2 Розділу 33ПДР України, в наслідок чого при перетині вулиці Полтавська, здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який в свою чергу, діяв у відповідності до вимог Правил дорожнього руху оскільки рухався по дворядній головній дорозі в лівій крайній полосі дорожнього руху та здійснював поворот ліворуч.

Отже встановлені судом обставини та досліджені докази свідчать про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Водночас, п.7 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу

Згідно з приписами ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З матеріалів справи убачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП вчинене ОСОБА_2 23.07.2019 року, тобто на день розгляду справи апеляційним судомз дня вчинення правопорушення пройшло більш ніж три місяці.

За таких обставин адміністративне стягнення за порушення ОСОБА_2 . Правил дорожнього руху не може бути накладено на останнього, а тому у відповідності до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, справа відносно нього підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Оскільки апеляційна скарга, окрім вимоги щодо скасування постанови, містить вимогу щодо визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яка не може бути задоволена з урахуванням положень ст.38, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова судді районного суду підлягає скасуванню, а провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 та його представника адвоката Любчика О.М. задовольнити частково.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.01.2020 року, якою закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Копії постанови надіслати учасникам провадження.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський