ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1365/20 Справа № 210/4420/20 Суддя у 1-й інстанції - Ступак С. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Коваленко В.Д., за участі ОСОБА_1 - особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника - адвоката Максимова Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу останнього на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2020 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, маючого 2 неповнолітніх дітей, працюючого будівельником на підприємстві "Ольвія", який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він о 23 годині 40 хвилин 16 липня 2020 року в м. Кривому Розі, в Металургійному районі, по проспекту Металургів, буд. 27, керував транспортним засобом FORD, н.з.: НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку та визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Максимов Р.І. просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що направленню на огляд до відповідного закладу охорони здоров`я, повинна передувати пропозиція поліцейського щодо проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгеру або незгода водія транспортного засобу, щодо якого у поліцейського є підстави вважати, що він дійсно перебуває у стані сп`яніння.

Вказує, що всі досліджені в суді першої інстанції докази свідчать про те, що ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, а відразу запропонували пройти огляд у відповідному закладі охорони здоров`я.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

Захисник-адвокат Максимов Р.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 та сам ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги вони підтримують в повному обсязі та просили її задовольнити та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обгрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.

Суд вірно зазначив, що вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, які місцевий суд безпосередньо дослідив під час розгляду справи, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 101041 від 17 липня 2020 року, про те, що водій ОСОБА_1 16 липня 2020 року о 23 годині 40 хвилин в м. Кривому Розі, в Металургійному районі, по проспекту Металургів, в районі будинку 27, керував транспортним засобом FORD, н.з.: НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку та визначення стану алкогольного сп`яніння він відмовився у присутності двох свідків;

- поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно яких кожен із них поянив, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому порядку для визначення стану сп`яніння;

- оглянутим відеозаписом правопорушення з бодікамер, встановлено, що ОСОБА_1 17.07.2020 року від проходження медичного обстеження у встановленому законом порядку у відмовилася у присутності двох свідків.

В апеляційному суді було переглянуто відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та в Медичному закладі.

Тобто переглядом відеозапису повністю спростовані доводи адвоката в апеляційній скарзі про невинність ОСОБА_1 ..

Суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи адвоката Максимова Р.І. щодо недоведеності вини ОСОБА_1 , що зазначені в скарзі є безпідставними, остільки в повній мірі спростовані зібраними судом доказами.

Позицію ОСОБА_1 про невинність слід вважати такою, що направлена на уникнення адміністративної відповідальності за скоєне.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Місцевий суд наклав стягнення у межах санкції ст. 130 КупАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Постанова суду за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну,- без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Максимова Р.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду В.Д. Коваленко