Провадження № 33/4820/543/20
Справа № 684/287/20 Головуюча в 1-й інстанції Галиш І. Б.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Габая А.В., Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Костика О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому, в режимі відеконференцзв`язку, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Старосинявського районного суду Хмельницької області від 07 серпня 2020 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

За постановою суду, 23 травня 2020 року о 01 год. 38 хв. по вул. Грушевського, 50, в смт. Стара Синява Хмельницької області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому порядку водій, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі. Зазначає, що він дійсно є власником цього автомобіля, але у вказаний в протоколі день та час ним не керував, а перебував на пасажирському сидінні. Транспортним засобом керувала ОСОБА_2 , яка після зупинки працівниками поліції автомобіля, покинула його салон та пішла в глибину вулиці, зупинившись на відстані 50 метрів від зупинки транспортного засобу. Цей факт можуть підтвердити очевидці події ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Крім того, в матеріалах справи відсутні відео докази працівників поліції, які б підтверджували факт перебування за кермом саме його, оскільки відеозйомка велася частково та епізодично. Уважає, що суд першої інстанції розглянув справу поверхнево, без належного дослідження усіх доказів, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Костика О.М , на підтримку поданої апеляційної скарги, свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен, на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про доведення вини ОСОБА_1 у скоєні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 238653 від 23 травня 2020 року вбачається, що 23.05.2020 року о 01 год. 38 хв. в смт. Стара Синява Хмельницької області, по вул. Грушевського, 50, водій керував транспортним засобом «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків (а.с.1).

З письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 слідує, що вони були очевидцями того, як поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер 6810» на місці зупинки транспортного засобу, а також у медичному закладі, на що, останній, відмовився (а.с. 2,3).

З показань ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції слідує, що у вказаний у протоколі день та час, він автомобілем не керував, знаходився на пасажирському сидінні. За кермом автомобіля була ОСОБА_2 , тому що він вживав алкогольні напої. Коли проїжджали поблизу відділку поліції, то були зупинені поліцейськими, проте він сказав ОСОБА_2 проїхати далі, вийти з автомобіля і пройти у провулок, щоб їх ніхто не бачив разом. Коли підійшли працівники поліції, він біля автомобіля був один. Не заперечив факт того, що йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, від якого він відмовився так як не був водієм.

За показаннями свідка ОСОБА_2 , в процесі апеляційного розгляду, 23.05.2020 року в період часу з 00.00 год. 01.00 год. вона була разом із ОСОБА_1 , та керувала автомобілем Жигулі у вказаному місці. Коли проїхали відділення поліції, то ОСОБА_1 сказав їй повертати та зупинитись, після зупинки транспортного засобу вона вийшла з авто та відійшла на 50 метрів, коли озирнулась біля ОСОБА_1 були працівники поліції.

Разом з тим, такі її покази не можуть братися до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки ОСОБА_2 є зацікавленою особою, що ставить під сумнів їх правдивість та такими що надані з метою уникнення від відповідальності ОСОБА_1 .

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_5 , у вказаний день та час, перебуваючи біля відділення поліції смт. Стара Синява, побачив, що їде автомобіль марки ВАЗ, разом з колегою зупинили його, оскільки він рухався по проїжджій частині від одного узбіччя до іншого. Транспортний засіб проїхав приблизно 50 метрів і зупинився. Коли він підійшов до автомобіля, то з місця водія вийшов ОСОБА_1 , від якого було чути запах алкоголю. Йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, проте такий огляд, останній, проходити відмовився. Стверджує, що автомобіль знаходився в постійному полі зору до моменту зупинки, на вулиці нікого, окрім правопорушника не було, водій не казав, що даним транспортним засобом не керував. ОСОБА_6 було відсторонено від керування автомобілем, який було залишено біля відділку поліції.

Свідок ОСОБА_7 підтвердив вказані обставини.

Покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7 узгоджуються між собою, підстав їм не довіряти у суду апеляційної інстанції немає.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису видно, що ОСОБА_6 , у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі від чого він відмовився, що було чітко відображено на відеозаписі. Видно як він пропонує поліцейським домовитись, заперечень з приводу факту перебування саме його за кермом не висловлює, і не вказує на керування транспортним засобом іншою особою.

Наведені докази спростовують твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував даним транспортним засобом, а відтак є безпідставним та необґрунтованими.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_1 та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Посилання апелянта на інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок суду про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ним адміністративного правопорушення знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Старосинявського районного суду Хмельницької області від 07 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М. Кулеша