Борівський районний суд Харківської області

справа: № 614/267/20
провадження: 3/614/89/20
категорія:

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2020 суддя Борівського районного суду Харківської області Гуляєва Ганна Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській обл. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, приватного підприємця, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2

за ст.44-3 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

25.03.2020до Борівського районного суду Харківської обл. надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №029215 від 24.03.2020 відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_1 24.03.2020 близько 16.30 год. в смт. Борова, вул. Гагаріна,2Д, в магазині «Зима-Літо» здійснив продаж побутових товарів (електричних ламп), чим порушив вимоги п.3 Постанови КМУ від 11.03.2020 №211.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази по справі суд приходить до таких висновків.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 245,280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Основною і обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, відсутність її виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного правопорушення та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Як зазначено в п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспоциції ст.44-3 КУпАП, адміністративним правопорушенням вважається порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно- протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Судом встановлено, що 24.03.2020 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №029215 від 24.03.2020 за ст.44-3 КУпАП за те, що ОСОБА_1 24.03.2020 близько 16.30 год. в смт. Борова, вул. Гагаріна,2Д, в магазині «Зима-Літо» здійснив продаж побутових товарів (електричних ламп), чим порушив вимоги п.3 Постанови КМУ від 11.03.2020 №211.

Однак, згідно п.3 Постанови КМУ від 11 березня 2020 року №211, міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, обласним, Київській міській державним адміністраціям разом з органами місцевого самоврядування забезпечити: організацію виконання та контроль за дотриманням на відповідній території вимог цієї постанови, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів; подання щодня Міністерству охорони здоров`я інформації про здійснення заходів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом ОСОБА_2 -CoV-2, для її узагальнення та інформування Кабінету Міністрів України; надання через центри надання адміністративних послуг у період дії карантину адміністративних послуг за переліком, що додається. Інші адміністративні послуги надавати з урахуванням епідеміологічної обстановки на відповідній території.

Вищевказане суперечить фактам, викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки суд не вбачає зв`язку між суттю адміністративного правопорушення та посиланням при цьому на п.3 Постанови КМУ від 11 березня 2020 року №211.

В матеріалах справи міститься довідка ДОП Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській обл. від 25.03.2020, згідно якої 24.03.2020 приблизно о 16.30 год. в приміщенні магазину ФОП «Менжул», де в цей час працював гр. ОСОБА_1 , зайшов гр. ОСОБА_3 та придбав побутові товари, що заборонено підпунктом 2 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України №215 від 16.03.2020.

Однак, у пункті 3 вищевказаної Постанови відсутній підпункт 2.

Крім того, Постановою КМУ від 16 березня 2020 р. №215 лише внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211.

Протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.

Стаття 44-3 КУпАП є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно- правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

За таких обставин зміст протоколу не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, при цьому суд не вправі виходити за межі своєї компетенції щодо зміни змісту протоколу стосовно фактичних обставин справи та конкретних дій, які були вчинені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 та доданих до нього матеріалів не зрозуміло, які саме правила були порушені.

Ст. 62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину. Суд вважає, що встановлення безпосередньо в Конституції України формули презумпції не винуватості як об`єктивно-правового положення має найважливіший значення для захисту прав та законних інтересів громадян. Хоча цей принцип сформульовано як кримінально-процесуальній, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу.

При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, актуальна практика Європейського Суду з прав людини та Верховного Суду спирається на такі загально-правові категорії як "непорушність прав", "якість та точність закону", "стабільність та остаточність судових рішень", "законні очікування" тощо. Названі поняття можна узагальнити принципом правової (юридичної) визначеності, який відіграє надважливе значення у формуванні та функціонуванні системи права демократичної держави. Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.).

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.44-3 КУпАП, а тому, на підставі п.1 ч.І ст.247 КУпАП, провадження у справ підлягає закриттю.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.247,283,284,294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, приватного підприємця, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 - закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення за ст.44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Борівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Борівського

районного суду: Гуляєва Г. М.