Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/114/20
№ провадження 3/624/85/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

смт. Кегичівка 17 березня 2020 року

Суддя Кегичівського районного суду Харківської області Куст Н.М., розглянувши справу, відповідно до якої

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, одружена, на утримані має двох неповнолітніх дітей, реалізатор в магазині ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з протоколом серії АПР18 №612879 від 26 грудня 2019 року,

- за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 26 грудня 2019 року близько 09 год. 40 хв. в магазині розташованому за адресою: вул. Волошина, буд. 93 А, смт. Кегичівка Кегичівського району Харківської області, ОСОБА_1 , здійснила роздрібну торгівлю горілки «Пшенична» з маркою акцизного збору, які мають ознаки підробки.

До протоколу додані: пояснення, ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та інші матеріали.

Зазначені дії кваліфіковані за ч.1 ст.156 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказала, що не розуміє в чому полягає її вина в даному правопорушенні.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень ст.251 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол повинен складатися у точній відповідності із законом, оскільки відповідно до приписів ст.254 КУпАП за своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, проступку. При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті.

Відповідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ч.1 ст.156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за роздрібну або оптову, включаючи імпорт або експорт, торгівлю спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібну торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору.

За вимогами ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. При цьому, статтею 1 вказаного Закону визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Згідно зі ст.17 даного Закону у разі порушення вимог ст.15 Закону до суб`єктів господарювання застосовується відповідальність, яка передбачена у законі порядку.

Крім того, відповідно до п.2 «Правил роздрібної торгівлі», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 № 854 (з наступними змінами) роздрібна торгівля це діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх некомерційного використання незалежно від форм розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства. Роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства. Пунктом 3 зазначених правил передбачено, що ці правила поширюються на всіх суб`єктів господарювання на території України, які зареєстровані в установленому порядку і мають ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, отриману згідно з вимогами законодавства.

Статтею 55 ГК України передбачено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що роздрібна торгівля алкогольними напоями для споживання на місці дозволяються суб`єкту господарювання за наявності в нього ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

Тобто, з вищевказаного вбачається, що адміністративно відповідальність за ч.1 ст.156 КУпАП настає для суб`єктів господарювання, а не для будь-яких інших осіб.

Між тим, жодних даних про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та від свого імені здійснювала господарську (підприємницьку) діяльність в магазині розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , в матеріалах справи немає. Відповідно до трудового договору між працівником та фізичною особою ОСОБА_1 є працівником продовольчих товарів.

Слід відзначити, що закон передбачає отримання ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами суб`єктами господарювання, а не найманими ними працівниками.

Зібрані матеріали про адміністративне правопорушення не містять інформацію щодо власника вказаного алкоголю та наявності чи відсутності саме у нього ліцензії на торгівлю алкогольними напоями, передбачену Законом України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Торгівля алкогольними напоями і тютюновими виробами може здійснюватися лише за наявності ліцензії-документа державного зразка, який засвідчує право суб`єкта підприємницької діяльності на проведення відповідного виду діяльності протягом визначеного строку.

Не зважаючи на це, посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.156 КУпАП не встановила, чи дійсно ОСОБА_1 є суб`єктом підприємницької діяльності, якому відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», видана ліцензія, чи можливо є інша особа, яка займається підприємницькою діяльністю в цій галузі.

Санкція ч.1 ст.156 КУпАП передбачає конфіскацію предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предмету торгівлі. В матеріалах адміністративної справи, що надані до суду, вказано, що вилучені 3 пляшки горілки «Улюблена пшенична», об`ємом 0.5 л., марки акцизного збору: АВ 20 ААБІ 983916, 01/19, 25,392; АВ 20 АААМ 492175, 01/19, 25,392; АВ 20 ААБІ 983800,07/19, 25,392. Згідно з талоном-квитанцією №775 горілка зберігається в поліцейського з обліку та зберігання речових доказів Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУ НП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 ..

У свою чергу суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування та громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях.

До складу адміністративного правопорушення входить суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна сторона та об`єктивна сторона.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП є суб`єкт господарювання, який здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

Оскільки складом правопорушення є наявність усіх об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, суд вважає, у даному випадку склад правопорушення відсутній.

Все вищенаведене, дає суду правову підставу дійти висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувачення, нехтуючи статусом незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, провадження по даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 283 КУпАП постанова по справі має містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вилучались речові докази, а саме алкогольні напої у відповідності до переліку, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, які, з урахуванням закриття провадження по справі, мають бути повернуті особі, у якої вони були вилучені.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.156 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Речові докази, а саме 3 пляшки горілки «Улюблена пшенична», об`ємом 0.5 л., марки акцизного збору: АВ 20 ААБІ 983916, 01/19, 25,392; АВ 20 АААМ 492175, 01/19, 25,392; АВ 20 ААБІ 983800,07/19, 25,392 - повернути особі, у якої вони були вилучені.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу в апеляційний суд Харківської області через Кегичівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Н.М. Куст

Постанова набрала законної сили ____________2020 р.

Строк пред`явлення до виконання _____________2020 р.

Дата видачі для виконання _____________2020 р.

Суддя Н.М. Куст