Справа № 545/1544/20
Провадження № 3/545/476/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2020 р. Суддя Полтавського районного суду Полтавської області Потетій А.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Лубни, проживаючої в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , одружена, з неповною вищою освітою, місце служби військова частина НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 », інспектор прикордонного контролю 2 категорії дозиметрист ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_5 »,

за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

16.06.2020 року сержант ОСОБА_1 здійснила доповідь начальнику відділення інспекторів прикордонної служби «Полтава» підполковнику ОСОБА_2 про те, що їй надано лікарняний з 16.06.2020 року по 19.06.2020 року.

19.06.2020 року сержант ОСОБА_1 прибула у підрозділ, який розташований за адресою: 36040, м. Полтава, аеропорт ЦА та в порушення вимог пункту 14 Алгоритму звернення за медичною допомогою військовослужбовців, затвердженого наказом Східного регіонального управління від 04.07.2019 року №389-АГ, не надала документів щодо підтвердження свого амбулаторного лікування, таким чином у період з 16.06.2020 року по 18.06.2020 року включно сержант ОСОБА_1 була відсутня у підрозділі безпідставно.

Своїми діями сержант ОСОБА_1 порушила вимоги ст. ст. 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, Розпорядок дня, затверджений наказом Харківського прикордонного загону від 01.01.2020 року №1-АГ, п. 1 Контракту про проходження військової служби в ДПСУ, свої посадові обов`язки, Алгоритм звернення за медичною допомогою військовослужбовців, затвердженого наказом Східного регіонального управління від 04.07.2019 року №389-АГ.

Згідно ст. ст. 2, 3 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (далі - Закон), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язана із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно вимог ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, визначено, що військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості і поведінки.

Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, передбачено, що кожний військовослужбовець повинен виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Натомість сержант ОСОБА_1 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, стала на шлях вчинення адміністративного правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби.

Таким чином, сержант ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби, всупереч вимог статутів, недбало ставлячись до військової служби, через особисту недисциплінованість, безвідповідально ставлячись до обов`язків несення військової служби була незаконно відсутня з 16.06.2020 року по 18.06.2020 року включно у підрозділі та проводила час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби, обов`язків військової служби не виконувала.

Поряд із цим, у відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація це комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штаги мирного часу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України, яким на теперішній час відповідних рішень прийнято не було.

Тобто, особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03,2014 №303 на визначеній території України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію, яке станом на теперішній час оголошене не було.

Верховний Суд у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 521/12726/16-ц зазначив, що в Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває по теперішній час.

Тобто, дане адміністративне правопорушення вчинено в умовах особливого періоду, що підвищує його суспільну небезпеку.

Таким чином, сержант ОСОБА_1 вчинила недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, - тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнала повністю, просила суворо не карати.

Крім того, вина ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами справи в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 , поясненнями самої ОСОБА_1 , поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та письмовими доказами долученими до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, характер вчиненого правопорушення, приходжу до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, та необхідності накладення на неї стягнення у виді штрафу в розмірі санкції статті, передбаченої ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 283-284, 287-290 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2465,00 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн., на користь держави: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський районний суд Полтавської області. За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого для її оскарження.

Суддя А.Г.Потетій