Провадження № 3/643/4420/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2020 року суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

06.11.2020 року до Московського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 20.10.2020 серії ДПР 18 № 121835, 08.09.2018 року о 12 год. 00 хв. у м. Харкові по пр. Тракторобудівників, у районі буд. 162-А, ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці виконуючого маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 10.9 Правил дорожнього руху, передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 20.10.2020 серії ДПР 18 № 121836, 05.09.2018 року о 12 год. 00 хв. у м. Харкові по пр. Тракторобудівників, у районі буд. 162-А, ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди, після чого з невідомих причин залишив місце події, чим порушив вимоги п. 2.10.А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 1.10.А Правил дорожнього руху, передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно із ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні

У судове засідання призначене на 01.12.2020 р. ОСОБА_1 не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає, підтверджує фактичні обставини зазначені у протоколах, справу просив розглядати у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі відомостей щодо часу, місця, способу настання обставин цього адміністративного правопорушення, та безпосередньо ролі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з надісланих до суду матеріалів, правопорушення ОСОБА_1 було вчинені 05.09.2018 року, тобто адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше 05.12.2018 року.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Отже, наявність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

У зв`язку з закриттям провадження у даній справі на підставі п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення питання щодо доведеності вини осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006 року, у якому зазначено, що у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Відповідної позиції дотримується Харківський апеляційний суд, зокрема у постанові від 02.09.2020 року у справі № 634/474/20, у постанові від 22.10.2020 року у справі № 646/2440/20, у постанові від 30.09.2020 року у справі № 635/1250/20.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 38, 173, 247, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Н.В. Новіченко