Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/2270/20
ПОСТАНОВА

09.06.2020 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Кузнецов Дмитро Володимирович, розглянувши в м. Маріуполі матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31 березня 2020 року о 20 год. 40 хв. по вул. Курчатова, 56 в м. Маріуполі, керував автомобілем «FAW CA6460PGE» державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що згідно п. 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої 09.11.2015 року Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України за № 1452/735 (далі Інструкція), стало підставою для вимоги про проходження відповідно до встановленого п. 6 вищезазначеної Інструкції порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатора Alcotest або медичного огляду, за результатами чого був визначений стан сп`яніння.

ОСОБА_1 у жодне судове засідання не з`явився. Так, судове засідання по розгляду матеріалу було призначено на 14 квітня 2020 року, про що його було повідомлено співробітником поліції. Того ж дня через канцелярію суду ОСОБА_1 подано заяву про відкладення судового засідання, в якій посилався на запровадження на території України карантину, а також на наявність у нього ознак респіраторного захворювання. За таких підстав, розгляд справи відкладено на 04 травня 2020 року. Після цього того ж дня через канцелярію суду ОСОБА_1 подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із карантином до його закінчення, також зазначив, що у нього досі мають ознаки респіраторного захворювання. За клопотанням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розгляд справи було відкладено на 25 травня 2020 року. В цей день ОСОБА_1 особисто подав письмове клопотання про відкладення розгляду справи з тих самих підстав, додавши, що у нього підвищена температура тіла, що унеможливлює його участь у судовому засіданні. Розгляд справи було відкладено на 09 червня 2020 року. В судове засіданні ОСОБА_1 викликався за допомогою телефонограми на номер мобільного телефону, зазначений ним особисто в письмових заявах та розписці. Того ж дня ОСОБА_1 подане письмове клопотання про обізнаність дати та часу судового засідання та відкладення розгляду справи до кінця карантину, в якій знов зазначив, що має підвищену температуру тіла, що унеможливлює його участь у судовому засіданні.

Разом із тим, суд вважає, що ОСОБА_1 без поважних причин не з`явився в судове засідання, оскільки жодних доказів наявності у нього будь-якої хвороби або незадовільного стану здоров`я, яке б унеможливлювали його прибуття до суду (зокрема: лікарняного або медичної документації про звернення до закладів охорони здоров`я) до справи долучено не було.

Щодо посилання ОСОБА_1 на встановлений в місті карантин як підставу перенесення розгляду справи, то суд також не вважає це поважною причиною неявки в суд, оскільки на даний час Урядом України запроваджено послаблення карантинного режиму. Зокрема з 25 травня 2020 року згідно з постановою КМУ від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р. застосовуються протиепідемічні заходи, які дозволяють ОСОБА_1 або його представнику перебування в громадських будинках і спорудах, в тому числі відвідування суду, використання громадського транспорту за умови використання засобів індивідуального захисту.

ОСОБА_1 не надано суду відомостей, які б свідчили, що він є безпосередньо хворим, чи перебуває у самоізоляції із законодавчо встановлених підстав.

Оголошений в країні адаптивний карантин та існуючі протиепідемічні обмеження не виключають можливості реалізації особою своїх процесуальних прав шляхом подачі письмових пояснень (заперечень), залучення захисника, а також особистої участі особи у розгляді її справи, оскільки постанова КМУ №211 від 11.03.2020, яка вже втратила свою чинність, а також постанова КМУ від 20 травня 2020 р. № 392, яка нині діє, встановлює лише заборону відвідування закладів освіти та проведення масових заходів, натомість судові установи, вживши необхідних заходів безпеки для працівників та відвідувачів, працюють та здійснюють судочинство.

За вказаних обставин суд, приймаючи також до уваги передбачені діючим законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, не знаходить підстав для задоволення наведеного вище клопотання ОСОБА_1 та вважає за можливе розглянути справу без його участі на підставі наявних документів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що провина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження, та знаходить можливим притягнути його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також, у відповідності до п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пунктів 3-4 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (пункт 9 Розділу ІІІ Інструкції).

У відповідності до пунктів 15-16 Розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Провина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 163 від 31.03.2020 року, складеним КНП «Наркологічний диспансер м. Маріуполя», у відповідності до якого ОСОБА_1 31 березня 2020 року о 21 год. 40 хв. перебував у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю.

Крім того, з наданого до матеріалів справи відеозапису подій, які мали місце 31 березня 2020 року, вбачається, як співробітниками патрульної поліції був помічений автомобіль «FAW CA6460PGE» державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався з вимкненими фарами ближнього світла в темну пору доби. За таких підстав, водієві транспортного засобу за допомогою гучномовця та проблискових маячків неодноразово було надано вимогу зупинитися. Проте водій не одразу виконав вимоги працівників поліції та в темний період часу продовжував рух свого транспортного засобу. Після зупинки, водій зазначеного автомобіля відмовився виходити, зачинився у транспортному засобі, на неодноразові вимоги поліцейських відчинити двері або вікно, а також вийти, не реагував. Через деякий час двері передніх пасажирських дверей відчинились та звідти вийшов ОСОБА_1 , який наполягав, що він не був за кермом автомобіля, а була інша особа, проте така версія подій не знайшла свого підтвердження в ході вивчення існуючого відеозапису, з якого чітко видно, як після переслідування поліцейським автомобілем водія автомобіля «FAW», з моменту його зупинки транспортного засобу та до початку спілкування зі співробітниками поліції жодна особа з автомобілю не виходила, після того, як він відчинив двері, на відеозаписі чітко видно, що ОСОБА_1 перебуває в автомобілі сам. Отже, твердження останнього з цього приводу направлені на намагання уникнути відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням вищенаведеного, вказані докази безпосередньо свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та спростовують його доводи щодо не керування транспортним засобом.

За таких підстав, суд вважає, що провина ОСОБА_1 доведена у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Із урахуванням характеру вчиненого правопорушення, обставин даної справи, а також всіх наявних доказів в їх сукупності, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя: Д. В. Кузнецов