П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі:

особи, стосовно якої складено протокол

про адміністративне правопоуршення - ОСОБА_1 ,

іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 січня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 28 листопада 2019 року о 16 год. 43 хв. в м. Києві по вул. Будіндустрії, 6, керуючи автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності, внаслідок чого відбулось зіткнення з автонавантажувачем «Komatsu/FD25T-16», який рухався позаду, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до постанови, суддя дійшов висновку, що з досліджених у судовому засіданні матеріалів, переглянутого наданого суду відео з камер спостереження, не вбачається в діях ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху України, з урахуванням і того, що останній рухався по прямій траєкторії на малій швидкості і можливості уникнути зіткнення його односторонніми діями в нього не було, а відтак - відсутній в його діях склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, потерпілий ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 січня 2020 року та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

На переконання ОСОБА_2 суд першої інстанції не повністю дослідив матеріали справи, не надав їм належну правову оцінку, не дотримався принципу повноти.

Так, ОСОБА_2 зазначає, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася на території складського приміщення, де, відповідним чином, обмежено рух транспортних засобів і він, керуючи автонавантажувачем, мав перевагу в русі, оскільки такий транспортний засіб - є спеціальною складською технікою, яка використовується виключно на території складу.

Вказує ОСОБА_2 і про те, що попереджувальні знаки для відвідувачів складу розміщені по всій території складу і водії при русі на парковці мають враховувати, що складська техніка має обмежений кут огляду для водія, а тому вона має перевагу в русі.

Отже, як зазначає ОСОБА_2 , водій- ОСОБА_1 , не впевнившись у безпеці руху заднім ходом, не переконався у відсутності перешкод у вигляді автонавантажувача та допустив зіткнення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 , який підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі та просив задовольнити її з наведених в ній підстав, ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду, пояснення свідка ОСОБА_3 , вивчивши матеріали справи, переглянувши відеозапис подій, дослідивши доводи апеляційної скарги та додатково надані дані, слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАПпередбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи стосовно ОСОБА_1 вбачається, що наведені вимоги закону суддею Дніпровського районного суду м. Києва під час її розгляду були дотримані.

Висновок судді про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам події та підтверджений матеріалами справи про адміністративне правопорушення, у тому числі поясненнями особи, щодо якої був складений протокол про адміністративне правопорушення .

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 078007 від 28 листопада 2019 року, ОСОБА_1 в цей день о 16 год. 43 хв. в м. Києві по вул. Будіндустрії, 6, керуючи автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автонавантажувачем «Komatsu/FD25T-16», який рухався позаду, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 та підтверджених в судах першої і апеляційної інстанції, 28 листопада 2019 року близько 17 год. він перебував на території будівельного складу «Unit-B», де вивантажував залишки будівельних матеріалів. Після розвантаження, він, на автомобілі «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 , почав рух заднім ходом для виїзду з території складу. Рух здійснював на малій швидкості, всі автомобілі стояли припарковані, а автонавантажувач під керуванням ОСОБА_2 в цей час здійснював завантаження та перебував в статичному стані. Коли він починав свій рух, то відстань від автомобіля до нерухомої «кари» була близько 20-30 метрів. Порівнявшись з автонавантажувачем, останній, не дивлячись в дзеркало заднього виду, став рухатись назад, в результаті чого і сталася дана дорожньо-транспортна пригода.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 пояснив, що 28 листопада 2019 року працював на території складу «Unit-B», який розташований по вул.Будіндустрії, 6, та керував автонавантажувачем «Komatsu/ FD 25 T -16». Після здійснення «погрузки», почав рух заднім ходом, при цьому подивився в дзеркало заднього огляду. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 опинився в «мертвій» зоні, а тому він його не побачив, в результаті чого і сталася дана дорожньо-транспортна пригода.

ОСОБА_2 не заперечує своєї вини, так як зосередив свою увагу на відсутність автомобілів зі сторони заїзду на територію складу, але, одночасно, вказує, що і вина ОСОБА_1 наявна в порушенні останнім Правил дорожнього руху України, оскільки він не надав перевагу в русі автонавантажувачу, який є технологічним транспортом.

Опитаний свідок ОСОБА_3 , який був очевидцем даної події, хоча і зазначив, що автонавантажувач, на його думку, користується перевагою в русі, однак підтвердив, що водій ОСОБА_2 , при здійсненні маневру заднім ходом, дивився в ліве дзеркало заднього виду, в той час як мав досконало впевнитись в безпечності свого руху. Зазначає свідок і про те, що коли ОСОБА_2 тільки мав намір розпочати свій рух, водій ОСОБА_1 вже перебував в рухомому стані та здійснював рух заднім ходом.

Згідно пункту 10.9 Правил дорожнього руху України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до пункту 1.4 Правил дорожнього руху України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Як встановлено в суді першої інстанції та перевірено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 28 листопада 2019 року о 16 год. 43 хв. в м. Києві по вул. Будіндустрії, 6, керував автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався заднім ходом, на малій швидкості, в той час як водій автонавантажувачем «Komatsu/FD25T-16» - ОСОБА_2 , перед початком свого руху не переконався у безпеці свого маневру, став рухатися назад, в результаті чого і сталася дорожньо-транспортна пригода, яка призвела до пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясував всі обставини події, дав належну оцінку усім зібраним по справі доказам та прийшов до обґрунтованих висновків щодо невинуватості ОСОБА_1 у порушенні п. 10.9 Правил дорожнього руху України та, як наслідок, дійшов висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо винесення постанови без всебічного з`ясування обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, так як всі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, в тому числі і відеозапис досліджуваних подій, з якого вбачається, що водій автонавантажувача ОСОБА_2 розпочав свій рух заднім ходом в той час, як водій ОСОБА_1 вже перебував в русі.

Не можна погодитися з доводами, викладеними в апеляційній скарзі ОСОБА_2 , про те, що він, керуючи автонавантажувачем, мав перевагу в русі, бо автонавантажувач, на його переконання, є спеціальною складською технікою, оскільки в будь-якому випадку ОСОБА_2 мав дотримуватися Правил дорожнього руху України, в т.ч. і пункту 10.9 Правил, відповідно до якого під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху.

Не залишилось поза увагою суду апеляційної інстанції, що після дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 28 листопада 2019 року о 16 год. 43 хв. в м. Києві по вул. Будіндустрії, 6, за участю водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 , та водія ОСОБА_2 , який керував автонавантажувачем «Komatsu/FD25T-16», серійний номер НОМЕР_4 , також складено протокол про адміністративне правопорушення за порушенням останнім п. 10.9 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с. 2).

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

За викладеним, апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 січня 2020 року, якою провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій