Справа № 750/393/20 Головуючий у 1 інстанції Григор`єв Р. Г.
Провадження № 33/4823/84/20
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участі особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

та його захисника - адвоката - Бредюка О.М.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника-адвоката Бредюка О.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 лютого 2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

Оскаржуваною постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця: АДРЕСА_1 , працюючого водієм в ТОВ «ФАСТ КАР», раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Суд встановив, що ОСОБА_1 12 січня 2020 року о 20 год. 05 хв. в м. Чернігові по вул. Шевченка, 15 керував транспортним засобом «Mazda 626», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія у встановленому законом порядку огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком №42 від 12 січня 2020 року, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Крім того, ОСОБА_1 12 січня 2020 року о 20 год. 05 хв. в м. Чернігові по вул. Шевченка, 15 керував транспортним «Mazda 626», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Шевченка зі сторони проспекту Миру, в бік вул. Мстиславська, та не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 13.1 ПДР України.

Не погоджуючись з винесеним відносно нього рішенням суду першої інстанції, адвокат Бредюк О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову місцевого суду та постановити нову, якою звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в зв`язку передачею матеріалів провадження на розгляд ТОВ «ФАСТ КАР» для застосування заходів громадського впливу, та закрити провадження у справі на підставі вимог ст. 284 КУпАП.

В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що не погоджується з викладеними в постанові фактичними обставинами справи, оскільки вони не відповідають дійсності, так як судом було винесено постанову без всебічного з`ясування обставин справи та без повного аналізу та оцінки доказів, в зв`язку з чим, на його думку, передчасно прийшов до висновку про відмову в передачі ОСОБА_1 на поруки трудового колективу. На противагу доводам суду щодо маленької чисельності трудового колективу зазначає, що при великій чисельності, працівники взагалі можуть не знати один одного, в зв`язку з чим не впливатимуть на поведінку останнього. Крім цього, звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що при винесенні постанови не було враховано обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, зокрема: щире каяття, наявність ІІІ групи інвалідності, та перебування на утриманні малолітньої дитини. Також, просить звернути увагу на те, що позбавлення права керування ОСОБА_1 фактично позбавить його родину джерела доходу, в зв`язку з чим, вважає за можливе звільнити особу правопорушника від адміністративної відповідальності та передати матеріали щодо нього до ТОВ «ФАСТ КАР» для застосування заходів громадського впливу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши особу правопорушника та його захисника-адвоката Бредюка О.М. , які висловились на підтримання вимог, викладених в апеляційній скарзі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме, відомостями, що містяться:

- в протоколах про адміністративні правопорушення від 12 січня 2020 року серії ДПР18 №404567, ДПР18 №275961, відповідно до яких останній 12 січня 2020 року о 20 год. 05 хв. в м. Чернігові по вул. Шевченка, 15 керував транспортним «Mazda 626», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, та рухаючись по вул. Шевченка зі сторони проспекту Миру, в бік вул. Мстиславська, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 13.1, 2.9 «а» ПДР України (а.с. 5, 29);

-даними висновку КНП «ЧОНД» від 12 січня 2020 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з якими ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 12 січня 2020 року (а.с. 6);

-схемою ДТП від 12 січня 2020 року, що складена за наслідками ДТП по вул. Шевченка, 15, м. Чернігів (а.с. 30 );

-письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 (а.с. 31).

Наявним у справі про адміністративне правопорушення доказам суд надав правильну оцінку та вірно встановив фактичні обставини справи щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, та ніким з учасників провадження не оскаржується.

При цьому, посилання сторони захисту, щодо необґрунтованої відмови судом першої інстанції з приводу взяття ОСОБА_1 на поруки трудового колективу «ФАСТ КАР», виходячи з тих тверджень, що позбавлення права керування транспортними засобами особу правопорушника та його родину, виходячи з останніх подій щодо запровадження карантинних заходів, поставить в скрутне становище, є таким, що заслуговує на увагу.

ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції свою вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому, наголосив на тому, що завдані потерпілому збитки відшкодовані повністю, в зв`язку з чим до нього відсутні претензії майнового характеру, про що надано розписку до суду, та просив задовольнити клопотання трудового колективу щодо взяття його на поруки.

Так, з матеріалів справи вбачається, що від трудового колективу ТОВ «ФАСТ КАР» надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та ставиться питання про можливість передачі матеріалів на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу, мотивуючи тим, що таке рішення було прийнято на зборах членів даного трудового колективу, зважаючи на особисті якості ОСОБА_1 , характеристику останнього, стан здоров`я, зокрема, наявності третьої групи інвалідності, відповідальне ставлення до роботи, відсутність подібних випадків в минулому.

Крім того, надаючи пояснення в суді апеляційної інстанції директор ТОВ «ФАСТ КАР» ОСОБА_3 підтвердив те, що ОСОБА_1 дійсно є відповідальним працівником, позитивно характеризується як особа в трудовому колективі, в зв`язку з чим вважає, що їх невеликий трудовий колектив в змозі здійснити виховний вплив на особу, що притягується до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи дане клопотання, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 21 КУпАП, особа звільняється від адміністративної відповідальності, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

При цьому, апеляційний суд враховує позитивну характеристику ОСОБА_1 з місяця роботи, відповідно до якої він характеризується як відповідальний, сумлінний працівник, який до покладених на нього обов`язків ставиться з усією відповідальністю, тактовний, дотримається норм трудової поведінки, його молодий вік, одружений, наявність на утриманні малолітньої дитини, є інвалідом третьої групи, а також характер вчинених правопорушень, а саме, що його діями хоча і було завдано шкоди третім особам, проте такі збитки ним були відшкодовані в повному обсязі, в зв`язку з чим відсутні претензії майнового характеру з боку потерпілого.

Крім того, суд бере до уваги пом`якшуючі обставини, а саме те, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи, визнав свою вину, щиро розкаявся та критично ставиться до вчиненого, засуджуючи свій вчинок.

Також, апеляційний суд зважає на ситуацію, яка склалася на даний час в державі Україна, а саме запровадження карантину, що регулюється Указом Президента України №87/2020, від 13 березня 2020 року «Про введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV -2", та, як наслідок дії місцевої влади, які знайшли своє відображення в позачерговому рішенні виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 136 від 19 березня 2020 року «Про зупинення роботи міського пасажирського транспорту», внаслідок чого за наявної підвищеної небезпеки, як для себе, так і для членів своєї родини, зокрема, і малолітньої дитини, виникає ускладнення за нагальної потреби переміщення по місту.

Таким чином, для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень, апеляційний суд вважає, що застосування заходу громадського впливу із звільненням від адміністративної відповідальності буде достатнім, та таким, що відповідає принципам законності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, в тому числі, при передачі матеріалів на розгляд трудового колективу, а тому, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП провадження у справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Бредюка О.М. - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130, КУпАП - скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосувавши до нього захід громадського впливу та передати матеріали на розгляд трудового колективу ТОВ «ФАСТ КАР», а провадження по справі - закрити.

Про заходи громадського впливу, застосовані до ОСОБА_1 , керівник ТОВ " ФАСТ КАР " повинен не пізніш як у десятиденний строк з дня одержання матеріалів повідомити Чернігівський апеляційний суд.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач