Справа № 214/2236/20
3/214/1187/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 червня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Хомініч С.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, працюючого у ПАО «КЖРК», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2020 до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №440469 від 16.03.2020 щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно з протоколом 12.03.2020 ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо матері ОСОБА_2 , а саме, ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода їй психологічного характеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим про місце і час судового розгляду справи, до суду 02.04.2020, 30.04.202 та 02.06.2020 не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надавав.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 не затримувався Національною поліцією в порядку ст.260-263 КУпАП, з метою забезпечення своєчасного і правильного розгляду справи. При цьому постанова судді від 30.04.2020 про привід ОСОБА_1 . Національною поліцією не виконана.

За таких обставин слід зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, коли кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У відповідності до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_1 , який ухилившись від суду, не бажав особисто приймати участь в розгляді справи, враховуючи бездіяльність Національної поліції, яка не забезпечила його явку до суду, з метою розгляду справи у розумні строки, справа розглянута в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у ній доказів.

Правилами ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї», насильство в сім`ї будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Статтею 1 вказаного Закону також визначено, що психологічне насильство в сім`ї насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, яким навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися шкода психічному здоров`ю.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява №7460/03), беручи до уваги передбачене ст. 173-2 КУпАП адміністративне стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Санкція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає досить суворе стягнення у вигляді адміністративного арешту, а тому ця справа про адміністративне правопорушення розглядається суддею з дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню.

Відповідно до ст.173-2 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки відсутні конкретні допустимі докази, які б свідчили про вчинення останнім вказаного правопорушення.

Так, в порушення вимог ч.1 ст.256 КУпАП, працівниками поліції не вказано у протоколі час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, тобто, належним чином не розкрито його об`єктивну сторону, що не дає суду можливості дати юридичну оцінку його діям.

Також, відповідно до положень ч.2 ст.254 КУпАП (зі змінами від 27.02.2018), протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Разом з цим, як видно з матеріалів справи, правопорушення, вчинення якого ставиться у провину ОСОБА_1 , скоєно 12.03.2020, а протокол про адміністративне правопорушення щодо нього, в порушення вимог зазначеної вище правової норми, складений працівниками поліції 16.03.2020.

Окрім того, в матеріалах справи на підтвердження факту сварки між ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_2 наявні тільки письмові пояснення цих осіб, інших доказів, які б свідчили про вчинення насильства в сім`ї за вказаними обставинами не встановлено. При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків вчинення ОСОБА_1 насильства в сім`ї.

Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду не надані.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Також, суд приймає до уваги те, що ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

У вказаних протиріччях при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , суддя вбачає порушення працівниками поліції вимог ст.256 КУпАП, що, в свою чергу, унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, ОСОБА_1 до суду не з`явився, безпосередньо суду своїх пояснень не надав. Під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами те, що під час сімейної сварки ОСОБА_1 завдав шкоди психічному здоров`ю матері ОСОБА_2 .

За таких обставин в діях ОСОБА_1 не вбачається ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, відповідно до якого провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.33-35, ч.1 ст.173-2, п.1 ч.1 ст.247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Хомініч С.В.