08.04.2020 Справа № 756/4182/20
Унікальний № 756/4182/20
Провадження № 3/756/2201/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 квітня 2020 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Шестаковська Л.П. розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП, яка надійшла від Оболонського управління поліції Головного управління поліції в м. Києві щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан, громадянина Республіки Азербайджан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 27.03.2020 дільничним офіцером поліції Оболонського УП ГУНП у м. Києві лейтенантом поліції Вінницьким О.В., серія АПР18 №357062, 27.03.2020 о 14 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці в кіоску «МАФ-квіти», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Тимошенко 16, здійснював реалізацію квітів, а саме троянд, тюльпанів, що передбачало приймання відвідувачів, чим порушив встановлені правила карантину, передбачені постановою КМУ № 211 від 11.03.2020 року, пункт 3, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак захисник - адвокат Орловський А.В., який захищає інтереси ОСОБА_1 згідно довіреності № 895 від 29.10.2019 року, подав через канцелярію Оболонського районного суду м. Києва заяву, в якій просив розглянути справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за його відсутності, крім того зазначив, що він підтримує заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, які він подавав до суду раніше.

З огляду на викладене суддя вважає, що відповідно до ст. 268 КУпАП справу про адміністративне правопорушення можливо розглянути за відсутності ОСОБА_1 та його захисника на підставі матеріалів, що є у справі про адміністративне правопорушення.

В запереченні на протокол про адміністративне правопорушення від 08.04.2020 року захисник Орловський А.В. просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно фізичної особи ОСОБА_1 з писаланням на п. 3 Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року, яка, в свою чергу, адресована виключно суб`єктам господарювання.

Крім того, захисник Орловський А.В. в своєму запереченні на протокол про адміністративне правопорушення зазначив, що перебуваючи у магазині, ОСОБА_1 готував адресну доставку квітів на замовлення з інтернет-магазину у засобах індивідуального захисту. Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодної конкретики щодо фактичних ознак складу адміністративного правопорушення: чи реально були відвідувачі у МАФі чи ні, чи тільки саме перебування у МАФі передбачало прийом відвідувачів, хто передбачав приймання відвідувачів, якщо передбачали працівники поліції, то на яких підставах останні користуються можливістью настанні події, а не фактами. Якщо відвідувачі були, то скільки саме їх було у МАФі та хто саме конкретно, чим підтверджується реалізація квітів, які саме квіти реалізовані ОСОБА_1 перед складанням протоколу і кому конкрето, відсутні пояснення свідків, які були начебто відвідувачами магазину та чим підтверджується факт реалізації квітів, а тому на підставі викладеного захисник просив закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №357062 від 27.03.2020 року, рапорт дільничного офіцера поліції Оболонського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції Вінницького О.В., протокол огляду від 27.03.2020 року, пояснення свідка та ОСОБА_1 , фотознімки та заперечення на протокол про адміністративне правопорушення адвоката Орловського А.В. від 08.04.2020року, суд дійшов висновку про необхідність закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу вказаного правопорушення в діях ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Відповідальність за ст. 44-3 КУпАП встановлена за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акта, тому, формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, вимоги якого порушені, є обов`язковою.

Закон України "Про захист населення від інфекційних хвороб" визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Статтею1 вказаного Закону, яка регулює визначення термінів, визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

За приписами ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 12 березня 2020 року на усій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 року № 215 " Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211" на період карантину на усій території України заборонено з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту (підпункт 3 п. 2 вказаної Постанови).

Таким чином, зазначена заборона на певні види діяльності на період карантину поширюється на спеціальних суб`єктів - на суб`єктів господарювання. При цьому право для суб`єктів господарювання здійснювати в період карантину дозволені (перелічені вище) види господарської діяльності кореспондується з обов`язком таких суб`єктів господарювання створити для такої діяльності відповідні умови, а саме: забезпечити відповідний персонал засобами індивідуального захисту (якими саме - у постанові Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 року № 215 " Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211" - не конкретизовано).

Дільничним офіцером поліції Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенантом поліції Вінницьким О.В. відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 №357062 від 27.03.2020 інкриміновано ОСОБА_1 порушення п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 211від 11.03.2020 року, не звернувши увагу на те, що заборона, викладена в пп. 3 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 року № 215 " Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211" стосується лише суб`єктів господарювання.

Відповідно до ч.1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не є посадовою особою господарської організації або іншої юридичної особи та не є громадяном України, який здійснює господарську діяльність та зареєстрований відповідно до закону як підприємець.

Таким чином, забороненим видом діяльності під час карантину займалася інша особа, яка допустила до роботи свого реалізатора. При цьому така особа працівниками поліції не встановлювалася та будь-які матеріали щодо такої особи у справі відсутні, хоча саме щодо вказаної особи мав би бути складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП.

У даному випадку ОСОБА_1 не може бути суб`єктом відповідальності за реалізацію квітів у кіоску під час карантину, тому у його діях відсутній склад інкримінованого йому правопорушення.

За приписами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищезазначене суддя приходить до висновку, що необхідно закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 44-3, 247 п. 1, 251, 256, 280 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.П. Шестаковська