Справа № 605/94/20
ПОСТАНОВА
"01" квітня 2020 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Підгаєцького відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
громадянина України, не працюючого,
проживаючого АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, громадянин ОСОБА_1 20 лютого 2020 року близько 12 год. 04 хв., керував автомобілем марки Renault Master державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Підгайці по вул. Міцкевича Тернопільської області, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння на газоаналізаторі Драгер 6820 в присутності двох свідків …, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, ним через канцелярію суду подано письмове заперечення у даній справі, у якому останній не погоджується із протоколом про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП, при цьому вказує на недотримання працівниками поліції встановленого порядку проведення йому огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також просить розгляд справи здійснювати у його відсутності.
В судове засідання свідки не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.
Згідно ч.ч.1-3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
У відповідності із п.п.6, 7 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про не забезпечення йому поліцейським проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, знайшло своє підтвердження під час розгляду вказаної справи.
Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №021269 від 20 лютого 2020 року видно, що ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу у присутності двох свідків, а також у медичному закладі і що ОСОБА_1 від таких відмовився.
Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовного того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на газоаналізаторі Драгер 6820, не є підтвердженням того, що саме на місці зупинки, працівниками поліції пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу. Такі пояснення свідків не містять будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а також жодним чином не підтверджують того факту, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, однак він від такого відмовився.
Протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.
Відмова ОСОБА_1 від підписання протоколу не засвідчена свідками такої відмови.
Як видно із пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є медичними працівниками та працюють у Підгаєцькій ЦРЛ, відповідно медичною сестрою та лікарем, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у медзакладі 20 лютого 2020 року. Вказані пояснення свідків не містять часу коли мала місце така подія, а також не містять будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .
Чинним законодавством України у переліку спеціальних технічних засобів та приладів вимірювальної техніки, які використовуються для проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння, приладу Алконт Су, який зазначено у поясненнях свідків, не передбачено.
Пояснення вищезазначених свідків щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в КНП Підгаєцька ЦРЛ, не можуть бути прийняті судом до уваги, як належний та допустимий доказ того, оскільки такі спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, а також відеозаписами із відеореєстртора та нагрудної камери поліцейських, що містяться на DVD-RW диску, які досліджені в судовому засіданні.
Із вказаних відеозаписів видно, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на подвір`ї Підгаєцького ВП БВП ГУНП в Тернопільській області, за допомогою спеціального технічного приладу Драгер, погодився та декілька разів продував вказаний прилад, при цьому після невдалих спроб здійснити це, поліцейським поспішно було зроблено упереджений висновок щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і як наслідок було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №021269 від 20 лютого 2020 року.
Даними відеозаписами підтверджуються посилання ОСОБА_1 на те, що на місці зупинки транспортного засобу йому, у присутності двох свідків, не пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу, а також, що йому не пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.
Суть адміністративного правопорушення зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає фактичним обставинам справи, а також диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом настає за умов відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який пропонується пройти чи проводиться відповідно до встановленого порядку.
Таким чином, проведення ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, в порушення встановленого порядку, не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
На підтвердження наведеного, суд вважає за необхідне, зіслатися на зміст частини другої ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, та частини першої ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Хоча приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, саме постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».
Таким чином, беручи до уваги те, що ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення правопорушення, за яке передбачене покарання у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд вважає за необхідне застосовувати стандарти Європейського Суду з прав людини, притаманні кримінальному провадженню.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом поза розумним сумнівом, зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Працівниками поліції не представлено будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем саме в стані алкогольного сп`яніння і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку, відмовився.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, як це передбачено п.8 Розділу ІІ Інструкції.
З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом.
Виходячи із вищенаведеного, суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 33-35, 130 ч.1, 221, 245, 251, 266, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), Інструкцією
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц