Справа № 361/8366/19 Гол. в суді першої інст. - Телепенько А.Д.
Провадження № 33/824/1073/2020 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
Категорія: ст.124 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської областівід 26 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з постанови судді І-ї інстанції, 08 листопада 2019 року близько 10 години 20 хвилин, ОСОБА_1 , на автодорозі Чернігів-Київ М-01 35 км, керував автомобілем марки "VOLVO" р.з. НОМЕР_1 , в якого повторно протягом року були несправності зовнішніх світлових приладів, а саме, на причепі розбитий лівий розсіювач зовнішніх світлових приладів.

Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

Не погоджуючись з цим судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк апеляційного провадження як пропущений з поважних причин; постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі зазначає, що він пропустив строк звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки взагалі не знав про факт складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.121 КУпАП; не був присутнім у судовому засіданні під час розгляду справи у зв`язку із зайнятістю по роботі, а судове рішення отримав поштою лише 15.01.2020 року. Ці обставини свідчать про поважність причини несвоєчасного подання ним апеляційної скарги до суду.

Зазначає, що суддя І-ї інстанції дійшов хибного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Вказує, що 08.11.2019 року він дійсно був зупинений працівниками патрульної поліції з приводу інших порушень ПДР України. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №254307 від 08.11.2019 року був складений за його відсутності.

Стверджує, що суддя І-ї інстанції, обґрунтовуючи свій висновок про його винуватість у вчиненому, в порушення ст.251 КУпАП, послався лише на протокол про адміністративне правопорушення, який не може бути самостійним доказом. При цьому, в матеріалах справи відсутній будь-який інший доказ на підтвердження порушення ним ПДР України, зокрема відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції або фотознімки розбитих світлових приладів.

За таких обставин вважає, що суб`єкт владних повноважень не довів правомірність складеного протоколу, на підставі якого винесено незаконне та необґрунтоване судове рішення.

Вислухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя; права на апеляційне оскарження; реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на викладені в апеляційній скарзі обставини, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні дані, які б спростовували би наведені апелянтом підстави.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписами ст. 252 КУпАП встановлено, що оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду не дотримався вищевказаних вимог закону.

Відповідно до п.п. «г» п. 31.4.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема: на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу.

Обґрунтовуючи своє рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.121 КУпАП, суддя І-ї інстанції, послався на адміністративний протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №254307 від 08.11.2019 року та витяг з бази даних у м. Києві ДПП ІІПС «Армор».

Натомість, як встановлено апеляційним судом, в матеріалах справи міститься диск з відеозаписом, який взагалі не фіксує факту порушення ОСОБА_1 вищевказаних вимог ПДР України. Крім того, будь-які інші належні та допустимі докази, крім адміністративного протоколу, які б підтверджували не дотримання водієм вимог п.п. «г» п. 31.4.3 ПДР України, в матеріалах справи взагалі відсутні.

Тому доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи доказів, крім адміністративного протоколу, на підтвердження порушення ним ПДР України, зокрема відеозапису з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції або фотознімки розбитих світлових приладів є слушними та обґрунтованими.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи вищевикладене, дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що суддя місцевого суду у порушення положень ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП повно, всебічно і об`єктивно не з`ясував обставини справи, не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також не з`ясував інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, а тому постанова судді місцевого суду як незаконна підлягає скасуванню, а провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської областівід 26 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко