Справа № 742/913/20 Головуючий у 1 інстанції Циганко М. О.
Провадження № 33/4823/160/20
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Гезердава В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 квітня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що він 02 квітня 2020 року, о 03 год. 10 хв., по вул. Київській в м. Прилуки, керував транспортним засобом АЗЛК 21412, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, (звужені зіниці, нерозбірлива розмова). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк для подачі апеляційної скарги, постанову суду скасувати у зв`язку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, а справу відносно нього закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанову він отримав поштовим відправленням 05 травня 2020 року, а тому вважає строк подачі апеляційної скарги пропущеним з поважної причини. Вказує на порушенні свого права на захист, адже ним було подано клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку із запровадженням карантинних заходів в Україні, проте суд розглянув справу без його участі. Зазначає, що під впливом наркотичних засобів він не перебував, на місці не було йому запропоновано пройти обстеження, а від його пропозиції проїхати до лікарні поліцейські самі відмовилися. Зауважує, що суд прийшов до хибного висновку про те, що підписавши протокол про адміністративне правопорушення він тим самим підтвердив обставини, які в ньому зазначені. Звертає увагу на те, що в порушення ст. 256 КУпАП у протоколі не зазначено на підставі якого документу було встановлено його особу, та чітко не вказано в чому полягала суть адміністративного правопорушення, проте суд вирішив справу лише на підставі одного протоколу. Вважає складений протокол відносно нього неналежним доказом, оскільки він складений з порушенням вимог чинного законодавства. Вказує на відсутності свідків під час складання протоколу, а також на те, що копію протоколу йому не надавали. Наголошує, що в справі відсутні будь-які пояснення свідків, зазначених в протоколі, а суд не перевірив доводи поліцейського про вчинення ним адміністративного правопорушення шляхом допиту свідків та всупереч вимогам ст.ст. 245,252,280 КУпАП обмежився дослідженням лише одного протоколу. Також звертає увагу, що посвідчення водія у нього поліцейським на місці зупинки вилучено не було, від керування автомобілем його не відстороняли, що, на думку апелянта, виключає будь-які підозри щодо його перебування в стані наркотичного сп`яніння.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його адвокат підтримали позицію, яка викладена в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , і просили скасувати постанову суду та закрити провадження у справі із зазначених в скарзі підстав.

Розглядаючи дану справу, апеляційний суд керувався п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху…» і зокрема, звертає увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду даної категорії справ, оскільки ухвалене судом рішення може призвести до тимчасового позбавлення громадянина деяких його прав. Апеляційний суд вважає, що місцевий суд розглянув цю справу занадто спрощено, оскільки не задовольнив клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи під час дії карантину, за умови, що до сплину строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, залишалось більше двох місяців. Апеляційним судом було вирішено перевірити доводи, вказані в апеляційній скарзі, які стосувались обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, на чому наполягав апелянт. В судове засідання через органи поліції була викликана особа, яка склала даний протокол інспектор поліції Петрусенко О.П., який в судове засідання не з?явився та ніяких підстав своєї неявки суду не надав.

Викликаний в судове засідання свідок ОСОБА_2 , який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення як такий, що засвідчив відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, в судове засідання також не з`явився.

Пояснень свідків, які зазначені в протоколі, в матеріалах справи немає, як немає й відеофіксації правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд констатує, що відсутні достатні докази, які б давали підстави поза розумним сумнівом дійти висновку про скоєння ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, можливостей для подальшої перевірки законності складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 немає, у зв`язку з чим постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а справа закриттю. При цьому суд не аналізує інших обставин, викладених в апеляційній скарзі, оскільки їхня наявність чи відсутність не впливає на суть рішення, яке ухвалюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, справу подальшим провадженням закрити.

Постанова апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко