Справа № 638/1475/20
Провадження № 3/638/815/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м.Харків

Суддя Дзержинського районного суду м.Харкова Аркатова К.В., за участю серетаря Подосокорської А.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого старшим слідчим Державної фіскальної служби, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

25.01.2020 року близько 05:40 години ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot 207, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Клочківській, 280 міста Харкова, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків відмовився .

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вказавши про те, що 25.01.2020 року перебував у караоке барі «Інжир» з друзями серед яких був ОСОБА_2 . Вказав про те, що у вказаному закладі не вживав алкогольні напої. Покинувши вищезазначений розважальний заклад, сів за кермо належного йому автомобіля Peugeot 207, номерний знак НОМЕР_1 , керуючи яким, був зупинений працівниками патрульної поліції по вул. Клочківській 280 у м. Харків. Працівники патрульної поліції повідомили про зупинку через не ввімкнення покажчика повороту під час здійснення відповідного маневру, та брудні номерні знаки, які неможливо ідентифікувати. Він прохав за даними фактами патрульних поліцейських скласти протокол та винести постанову, вказав про те, що є працівником правоохоронних органів, що їх обурило та вони вказали про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, при цьому виражалися нецензурною лайкою, погрожуючи та пропонуючи вирішити дане питання на місці шляхом сплати грошових коштів у розмірі 6000 грн. Під час цього спілкування він ввімкнув диктофон на телефоні, що побачив поліцейський, намагався вилучити запис, застосувавши при цьому силу, завдаючи ударів, витягли його з автомобіля, одягли кайданки та посадили до машини патрульної поліції. За даними фактами звертався до ДБР із відповідною заявою. Зазначив про те, що працівники поліції не пропонували пройти медичний огляд на стан сп`яніння, він був доставлений до Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області, звідки його забрала швидка медична допомога та доставила до КЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова. Наполягав на тому, що не відмовлявся пройти медичний огляд на стан сп`яніння, здав аналіз крові на вміст алкоголю у закладі охорони здоров`я куди був доставлений каретою швидкої допомоги.

Захисник Кубай Ю.М. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у відношенні його підзахисного ОСОБА_1 , вказавши на невідповідність складеного протоколу про адміністративне правопорушення вимогам чинного законодавства України як за своєю формою, так і за своїм змістом, зафіксовані у ньому відомості не відображають фактичні обставини справи. Протокол про адміністративне правопорушення містить дописки, викреслення, складений іншим поліцейським ніж тим, що збирав інші матеріали справи. Вказав на те, що огляд ОСОБА_1 не був проведений на місці зупинки як цього вимагає діюче законодавство України, матеріали справи не містять жодної інформації про те, що його підзахисному пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння. Направлення на медичний огляд виписане поліцейським до закладу назва якого не відповідає дійсності. ОСОБА_1 , на думку захисника, став жертвою провокаційних дій патрульних поліцейських, які вимагали неправомірну винагороду за не притягнення до адміністративної відповідальності у розмірі 6000 грн., що стало підставою в подальшому для звернення до територіального управління ДБР. Єдиною метою складання відносно ОСОБА_1 адміністративного матеріалу за ч.1 ст.130 КУпАП є намагання патрульних поліцейських приховати сліди своєї злочинної діяльності у тому числі пов`язаного з вимаганням грошових коштів за не притягнення до адміністративної відповідальності з надуманих підстав. Факт не вживання алкоголю та не перебування у стані алкогольного сп`яніння його клієнта підтверджується виписками з медичних карток останнього КЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням захисту свідок ОСОБА_2 підтвердив фактичні обставини справи як про них повідомив правопорушник, підтвердив факт не вживання алкоголю ОСОБА_1 25.01.2020 року, оскільки у розважальному закладі «Інжир» перебував разом з останнім. Вказав, що патрульні поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Поліцейський УПП у Харківській області ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив фактичні обставини так як вони викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, вказав про наявність ознак у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу 25.01.2020 року, відмову останнього від проходження огляду на стан сп`яніння згідно чинного законодавства України. Вказав на відсутність порушень процедури під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозаписи, що долучені патрульною поліцією до матеріалів справи та стороною захисту, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Тобто, виходячи зі змісту ст.ст.280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний особисто з`ясувати, чи було воно дійсно вчинене, а в постанові у справі навести опис встановлених судом обставин за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справі про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень КУпАП, розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 25 січня 2020 року дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги Правил дорожнього руху України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду» медичному огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно пунктів 9, 12 розділу II Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Частинами 4, 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 357206 від 25 січня 2020 року вбачається, що 25 січня 2020 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot 207, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Клочківській, 280 міста Харкова, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків відмовився.

Посилання захисника на наявність у вказаному протоколі закреслень як на підставу його недійсності судом не приймаються, оскільки вони стосуються анкетних даних ОСОБА_1 , які спочатку не могли бути відомі працівникам поліції, оскільки правопорушник відмовився надавати документи, що посвідчують його особу, в тому числі вказують місце роботи. Ця обставина також не спростовує фактичних обставин справи.

З метою об`єктивного встановлення всіх обставин по справі, судом досліджено письмові пояснення свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з яких вбачається, що 25.01.2020 року працівниками патрульної поліції його було залучено в якості свідка при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення. В його присутності водій транспортного засобу Peugeot 207, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та в закладі охорони здоров`я КЗОЗ ОНД відмовився. В його присутності ОСОБА_1 ознайомлено з його правами, змістом адміністративного протоколу та повідомлено місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення (а.с. 5,6).

Твердження адвоката Кубай Ю.М. про вказання року складення пояснень, що не відповідає дійсності, а саме 2016 рік, суд відхиляє, оскільки письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 складені на бланках, що не підлягає сумніву, не є власноручними, а тому не виправлення року на початку тексту не може свідчити про недійсність цих пояснень у зв`язку з вірно вказаним роком біля проставлення підпису свідка та зазначення його прізвища та ініціалів.

Ці письмові пояснення були відібрані працівниками поліції у дуже ранковий час, а тому помилка в зазначенні дати та року не по всьому тексті пояснень могла бути викликана неуважністю та бурхливим перебігом подій.

Викладені фактичні обставини справи також підтверджуються відеозаписом з камер працівників поліції, що оглянуті в судовому засіданні за участі учасників процесу.

Відеозапис наданий стороною захисту не підтвердив позицію ОСОБА_1 та його захисника, а лише вказав на зневажливе спілкування правопорушника під час зупинки та в подальшому скарги останнього на стан здоров`я під час перебування в кареті швидкої допомоги.

Також, судом відмовлено у прослуховуванні аудіо запису сторони захисту, яка вказувала, що останній підтверджує факт вимагання хабара, оскільки останній не є належним та допустимим доказом через неможливість однозначної ідентиіфікації належності голосу певним особам.

Зважаючи на вищенаведене, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 .

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до протоколу серії ДПР18 № 357206 від 25.01.2020 року ОСОБА_1 ставиться у вину не вживання алкогольних напоїв та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а саме те, що він будучи зупиненим при керуванні автомобілем, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності свідків.

Відеозапис оглянутий у судовому засіданні підтвердив факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції, останній на таку вимогу вказав про те, що його нудить, тобто не погодився вчинити дії для проходження огляду та не здійснив їх.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає так само і відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження своєї невинуватості ОСОБА_1 надав виписки з медичних карток №№ 1942 та 1976 КЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова, згідно яких ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 25.01.2020 року по 25.01.2020 року з діагнозом забій м`яких тканин грудної клітини, м`яких тканин передньої черевної стінки, алкотест 0,00‰; перебував у стаціонарі з 25.01.2020 року по 31.01.2020 року, діагноз закрита ОСОБА_6 , струс головного мозку, забої м`яких тканин голови та в ділянці правого променево зап`ястного суглоба, алкотест0,00‰, кров на алкоголь алкоголь відсутній.

Вказані медичні документи не можуть бути прийняті в якості доказу відсутності стану сп`яніння у ОСОБА_1 25.01.2020 року, оскільки не зазначено яким приладом у який час та день проведено огляд на стан сп`яніння, не зрозуміло яка кров на алкоголь вказала на відсутність алкоголю, оскільки інші показники крові цієї ж виписки свідчать про спосіб її забору та вміст речовин у ній.

Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив факт здачі крові три рази у вказаному медичному закладі за відсутності поліцейських, що суперечить порядку проходження огляду на стан сп`яніння та підтверджує небажання правопорушника підтвердити правомірність своїх дій в присутності працівників правоохоронних органів.

Також, позицію правопорушника в частині поганого самопочуття ставить під сумнів те, що ОСОБА_1 покинув медичний заклад 25.01.2020 року та повернувся до нього, за його поясненнями для звернення до відповідних органів з приводу неправомірних дій патрульної поліції, оскільки останній не позбавлений права на таке звернення в приміщенні лікарні за допомогою засобів зв`язку (телефон гарячої лінії, пошта) як особисто так і через родичів, захисника та інших.

Беручи до уваги вимоги ч.1 ст. 130 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд вважає, що вина ОСОБА_1 доведена. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження викладених в запереченнях та судовому засіданні доводів, які спростовують висновки суду не надано.

Доводи ОСОБА_1 щодо необґрунтованості складеного протоколу та неналежної правової оцінки обставин справи є такими, що спростовуються матеріалами справи та показаннями свідків в їх сукупності.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Особа в стані алкогольного сп`яніння втрачає можливість адекватно оцінювати дорожню обстановку, вчасно реагувати на її зміни та швидко приймати правильні рішення, що може призвести до скоєння ДТП. Умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку зазначеного адміністративного правопорушення.

За таких обставин, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок) на користь держави.

Відповідно до ч.1 ст.303 КУпАП, строк звернення постанов про накладення адміністративних стягнень до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя