Провадження № 33/824/4157/2020 Суддя в 2-й інстанції Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., з участю: захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Галич О.М., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року провадження у справі про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. ч. 5 ст. 184 КУпАП закрите у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 29 травня 2020 року у АДРЕСА_1 , порушила вимоги розпорядження №810 від 04.10.2019 року органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації «Про визначення способів участі батька у вихованні малолітньої дитини», а саме малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не надала можливості побачення батьку дитини ОСОБА_2 з дитиною у визначений розпорядженням спосіб та час.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 указав на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги зазначив про те, що судом першої інстанції не було встановлено наявності або відсутності вини особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення. Звернув увагу на те, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення. Також, на переконання апелянта, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 184 КУпАП, оскільки остання не виконує розпорядження органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 810 від 04.10.2019 та батько не може побачити свого сина більш ніж 9 місяців. Просив скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною в вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП.

Вислухавши пояснення: ОСОБА_2 , який доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити; захисника ОСОБА_1 - адвоката Галич О.М., який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами КУпАП прямо не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у випадку закриття провадження у справі. Однак суд звертає увагу на те, що встановивши вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, законодавець не зробив будь-яких виключень щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, із чого необхідно зробити висновок про те, що виконання вимог ч.2 ст. 283 КУпАП є обов`язковим і для цього виду постанов.

Із урахуванням наведеного та враховуючи відповідні положення ЦПК України та КАС України щодо обов`язковості висновків суду у справі про адміністративне правопорушення при розгляді цивільного чи адміністративного позову в частині висновків про те, чи мали місце певні дії (бездіяльність) та чи вчинені вони певною особою, виходячи із принципів верховенства права та однієї із засад судочинства, передбаченої п.2 ч.1 ст. 129 Конституції України, якою є забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про те, що визнання вини особи є обов`язковим при доведеності вчинення нею будь-якого адміністративного правопорушення, в тому числі, і у випадку закриття справи із нереабілітуючих підстав.

Аналіз положень ст. 38 та п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП дає підстави стверджувати те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення. При цьому суд звертає увагу і на те, що закриття справи із підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, наслідком чого була би відсутність підстав для визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за своєю суттю є закриттям справи із нереабілітуючих підстав, не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, що указує на необхідність визнання вини.

У зв`язку із тим, що суддею місцевого суду дане питання вирішене не було, постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 не можливо визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню.

Оскільки матеріали справи містять достатню кількість доказів для її розгляду по суті та враховуючи положення ч.8 ст. 294 КУпАП, суд вважає за можливе прийняти у цій справі нову постанову.

Відповідно до ч.5 ст. 184 КУпАП відповідальність настає у разі невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 29 травня 2020 року у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 порушила вимоги розпорядження №810 від 04.10.2019 року органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації «Про визначення способів участі батька у вихованні малолітньої дитини», а саме малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не надала можливості побачення батьку дитини ОСОБА_2 з дитиною у визначений розпорядженням спосіб та час, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 184 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення стверджується:

витягом з розпорядження №810 від 04.10.2019р., відповідно до якого визначено участь батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у формі спілкування з малолітнім сином кожного тижня з п`ятниці після закінчення занять в школі до 17 год . неділі. У період весняних, літніх, осінніх та зимових канікул: кожні весняні та осінні канікули непарного року, у період зимових канікул з 3 січня непарного року до закінчення зимових канікул у непарному році, у період зимових канікул з дати початку зимових канікул у непарному році до 3 січня парного року. У період літніх канікул з 16 червня по 30 червня, з 21 липня по 31 липня, з 11 серпня по 31 серпня, в разі необхідності може бути змінено за домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_4 ..

Заявою ОСОБА_2 від 09.06.2020 року до служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, відповідно до якої, у п`ятницю 29.05.2020 року ОСОБА_1 на його дзвінки не відповідала, телефон сина відключила, за своїм місцем реєстрації за адресою АДРЕСА_1 двері не відчинила.

Матеріалами перевірки кримінального правопорушення за номером 33569 від 30.05.2020 року, відповідно до яких, 29.05.2020 року до Дніпровського УПГУНП у м. Києві надійшло повідомлення від ОСОБА_2 з приводу того, що колишня дружина перешкоджає йому спілкуватися із спільним малолітнім сином ОСОБА_3 2013 року народження.

Рапортом старшого інспектора СЮП Дніпровського УПГУНП в м. Києві капітана поліції Крупені О.В. про те, що при відпрацюванні виклику, який надійшов 29.05.2020 року, за адресою АДРЕСА_1 , за вказаною адресою двері до квартири ніхто не відчиняв, іншими доказами.

Таким чином вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 184 КУпАП доведена матеріалами справи, а в її діях наявний склад вказаного адміністративного правопорушення.

Однак, враховуючи те, що на час розгляду цієї справи в суді апеляційної інстанції закінчилися строки накладення стягнення за адміністративне правопорушення, які передбачені ст. 38 КУпАП, суд вважає за необхідне закрити провадження у цій справі із підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Прийняти нову постанову.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 184 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька