П О С Т А Н О В А

Іменем України

02.11.2020 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Ванівський Ю.М, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, водія ЛКП «Львівелектротранс», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №704808 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст.44-3 КУпАП, остання 11.09.2020 о 13:35 год., керуючи транспортним засобом Трамваєм №3 (борт. №1204) у м. Львові по вул. Сахарова,7, перевозила пасажирів в кількості 30 чоловік, що є більше ніж 50 відсотків кількості місць для сидіння, чим порушила підпункт 10 пункту 14 Постанови КМ України № 641, чим вчинила правопорушення передбачене ст.44-3 КУпАП.

02 листопада 2020 року на адресу суду поступили пояснення від ОСОБА_1 , які мотивовані тим, що станом на день розгляду справи підпункт 10 пункту 14 вищезазначеної постанови з 16.09.2020 втратив свою чинність, його виключено на підставі Постанови КМУ № 848 від 16.09.2020. Тобто після 16.09.2020 відсутня норма нормативно-правового акта, що передбачає заборону перевозити у кількості більш як 50 відсотків кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу. У протоколі не зазначено інших актів законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, які я порушив, як водій транспортного засобу.

Отже, згідно з положеннями КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати на шкоду особі фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, просить закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 Голуб О.Є. надав пояснення аналогічні за змістом до пояснень ОСОБА_2 та просив закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи записів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про міський електричний транспорт» перевізник - юридична особа, яка в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, здійснюючи експлуатацію та утримання об`єктів міського електричного транспорту. Транспортні послуги - перевезення пасажирів та їх багажу міським електричним транспортом, а також надання інших послуг, пов`язаних з таким перевезенням.

Отже, у даному випадку водій трамвая не є перевізником, який надає транспортні послуги, а є найманим працівником водієм ТЗ, фізичною особою, яка не є суб`єктом правопорушення згідно складеного протоколу.

ОСОБА_1 як водій трамвая, виконує лише умови трудового договору, а саме здійснює обов`язки водія транспортного засобу, безпосереднє керування транспортним засобом.

Окрім того, кабіна водія є відокремленою від салону де перебувають пасажири, безпосередній контакт водія з пасажирами відсутній, для пасажирів окремі двері для посадки та висадки фізичної можливості у водія трамвая контролювати пасажиропотік немає.

Враховуючи зазначене, в протоколі про адміністративне правопорушення вказане невірне посилання на конкретну норму закону, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28 жовтня 2003 року у справі "Ракевич проти Росії" (Rakevich v. Russia), заява N 589973/00); п. 109 рішення від 13 грудня 2001 року у справі "Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови" (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява N 45701/99); n. 54 рішення від 23 вересня 1998 року у справі "Стіл та інші проти Сполученого Королівства" (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких "закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку".

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що "національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві" (п. 33 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Доменічіні проти Італії" (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків адміністративного правопорушення, вони не встановлені та не опитані. а в графі свідки вказано рапорт.

Також в протоколі зазначено, як доказ вчиненого правопорушення, в розділі до протоколу додається «згідно опису», без будь-якого посилання на технічний засіб яким здійснювалось фото чи відео фіксація. Протокол не містить фіксування самого факту перебування пасажирів в кількості 30 чоловік, саме по маршруту № 3 під моїм керуванням.

Тобто, до складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодних належних та допустимих доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства не може бути поставлений в основу розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим він не є достатнім доказом вини.

В рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України, Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Враховуючи норму ст.62 Конституції України щодо того, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. ст. 254, 257 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, на підставі якого здійснюється розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому, протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказом вчинення адміністративного правопорушення. Однак, саме складання такого із порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, а також вищевказаних інструкцій є недопустимим доказом в обґрунтування вини. Інших доказів вини ОСОБА_1 до суду не долучено.

Враховуючи норму ст.62 Конституції України щодо того, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, вважаю необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ст. 44-3 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останньої..

З наведених міркувань керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд міста Львова.

Суддя Ванівський Ю.М.