Справа № 333/400/20
Провадження № 3/333/325/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Михайлова А.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності по ст. 122-4 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка тимчасово не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 271553 від 24.01.2020 року, водій ОСОБА_1 24.01.2020 року о 09 год. 10 хв. в м. Запоріжжі по вул. Святого Миколая, 55, керуючи автомобілем «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 , ставши учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце пригоди залишила.

Відповідно до вказаного протоколу ОСОБА_2 порушила вимоги п. 2.10.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що 24.01.2020 року приблизно о 9 годині 30 хвилин повернулась додому за кермом автомобіля «Фольксваген Поло» р/н НОМЕР_1 , який належить її чоловіку ОСОБА_3 . Припаркувавши автомобіль та вийшовши із нього, вона помітила незначні пошкодження на передній частині та бампері зліва. За яких обставин були отримані вказані пошкодження їй, на той час, відомо не було. Пізніше, приблизно о 10 годині їй зателефонував її чоловік, який повідомив, що йому, як власнику автомобіля, телефонували працівники патрульної поліції і повідомили, що начебто належний їх подружжю автомобіль Фольксваген став учасником дорожньо-транспортної пригоди. Приблизно через 3 години до неї додому приїхали працівники патрульної поліції, які повідомили, що її автомобіль виїзжаючи з парковки біля лікарні ОСОБА_4 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гліссерна, 53, спричинив пошкодження автомобілю Фольксваген Поло, який належить ОСОБА_5 . Вона надала працівникам поліції письмові пояснення, в яких зазначила, що вона не чула звуку контакту її автомобілю із транспортними засобом ОСОБА_5 , який стояв поруч, тому не усвідомлювала, що вона залишає місце дорожньо-транспортної події. Біля під`їзду її будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ситова, 9-Б, працівники поліції склали протоколи про адміністративні правопорушення, які вона підписала, а також її пояснення. Зі схемою ДТП, яка вже була складена без її участі, її ніхто не ознайомлював. ОСОБА_1 вважає, що вона не почула звук контакту автомобілів через незначний контакт автомобілів, а також через музику, яка досить гучно грала в її автомобілі. З огляду на це у неї був відсутній умисел на скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Також, в судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Патяк А.С. підтримали клопотання про закриття провадження у справі та просили його задовольнити у зв`язку з тим, що вина ОСОБА_1 у інкримінованому їй правопорушенніза ст. 122-4 КУпАП не доведена, матеріали справи не містять жодного доказу її винуватості, відсутня суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Інспектор Управління патрульної поліції в Запорізькій області Чабан О.О., який склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , повідомлений належним чином про дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи та пояснення по справі до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП України встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом дослідженні письмові пояснення ОСОБА_1 , які вона надавала 24.01.2020 року працівникам патрульної поліції, зміст вказаних пояснень є тотожнім її поясненням, даним в ході судового розгляду справи.

Обставини подій, викладенні в поясненнях ОСОБА_1 не спростовується жодним наявним в матеріалах справи доказом.

Крім того, матеріали справи не містять жодного доказу, який би свідчив про наявність в її діях суб`єктивної сторони (складу) адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Так, в матеріалах справи відсутні будь-які пояснення свідків, які могли б підтвердити, що о 09 годині 10 хвилин 24.01.2020 року ОСОБА_1 дійсно усвідомлювала, що вона спричинила пошкодження автомобіля «Форд Фокус», державний номерний знак НОМЕР_2 , , та навмисно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди.

Матеріали справи не містять жодного іншого доказу, зокрема відеозапису події, що вказували б на наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Також, у справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

В зв`язку з цим, в даному випадку, на думку суду, по справі не зібрано належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а судом не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи у вчинені даного адміністративного правопорушення і вичерпані можливості їх отримати, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність в діях особи складу правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях останньої події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 1, 9, 23,122-4, 245, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя А.В.Михайлова