Єдиний унікальний номер судової справи 487/4424/20
Номер провадження 33/812/354/20 Головуючий у місцевому суді: Афоніна С.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Пшеняк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 Качана Романа Юрійовича на постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 13 жовтня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 13 жовтня 2020 року встановлено, що 17 липня 2020 року о 20 годин 20 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки і моделі Mersedes Benz c 180, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Дачна, №32 в місті Миколаєві, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці ока, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук. У встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 пройшов медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в Комунальному некомерційному підприємстві «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради (далі КНП «МОЦПЗ МОР). Згідно висновку КНП «МОЦПЗ» МОР за №1031 водій ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із постановою районного суду, захисник особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 Качан Р.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 13 жовтня 2020 року, та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 та п.3 ч.1 ст.284 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не взято до уваги заперечення захисника надані в суд першої інстанції, в яких він наголошував на порушеннях, допущених поліцейськими під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначав, що:

протокол в порушення вимог ст.254 КУпАП складено після сплину 24 годин після встановлення винної особи (протокол складено 28 липня 2020 року, а не 17 липня 2020 року, тобто не в день встановлення факту перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння згідно медичного висновку;

в порушення ст.256 КУпАП, ОСОБА_1 не надано на підпис протокол, не роз`яснені належним чином його права, передбачені ст.268 КУпАП, що є грубим порушенням, як ст.59 Конституції України, так і норм КУпАП;

протокол складено не на місці його фактичного складання та доказів, що він складений саме за адресою: місто Миколаїв, вулиця 2 Екіпажна, №4, в справі не міститься, а судом першої інстанції не дано оцінку вказаному факту;

протокол містить посилання на докази, які не відповідають наявним у матеріалах справи (в протоколі зазначено «камера ДМЗ922 та ВЕ 00250, а не диск, який є фактично);

до протоколу долучено папірець без будь-яких ознак того, що то є офіційний документ який видано УПП в Миколаївській області, який районний суд безпідставно визнав запрошенням для складання протоколу;

судом проігноровано послання на те, що матеріали справи не містять, всупереч вимог ст.266 КУпАП, письмового акту про проведення первинного огляду ОСОБА_1 на місці поліцейським в присутності 2 свідків;

судом не з`ясовано і проігноровано наявність в матеріалах заперечень того, що КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради не є тим закладом, якому делеговано управлінням охорони здоров`я Миколаївської ОДА право проводити медогляди водіїв на стан сп`яніння, що є прямим порушенням ст.266 КУпАП;

в порушення вимог Інструкції від 09 листопада 2015 року №1452/735 затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України, поліцейськими не долучено до матеріалів справи направлення ОСОБА_1 на проведення медогляду 17 липня 2020 року, яке є обов`язковим.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисник Качан Р.Ю., до апеляційного суду не з`явилися, про розгляд справи належним чином були повідомлені, причини неявки не повідомили.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07 липня 1989 року).

Так у вказаному рішенні Європейського суду з прав людини зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, з урахуванням диспозиції вищевказаної норми та відсутності у законі застережень щодо обов`язків заслуховування думки учасників справи за цими обставинами, та враховуючи, що особа, яка подала апеляційну скаргу, та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, були належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, але правами, передбаченими ст.268 КУпАП не скористалися, апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови убачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у даній постанові суду.

З вказаним висновком суд апеляційної інстанції погоджується.

Відповідно до ч.ч.2,3,5 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі Порядок).

Відповідно до п.п.2,3,4,6,7,8 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серія БД №416595 від 28 липня 2020 року, водій ОСОБА_1 17 липня 2020 року о 20 год. 20 хв. керував транспортним засобом - автомобілем марки і моделі Mersedes Benz c 180, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Дачна, №32 в місті Миколаєві з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці ока, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук. У встановлену законом порядку водій пройшов медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в КНП «МОЦПЗ» МОР.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «МОЦПЗ» МОР за №1031 від 17 липня 2020 року при медичному огляді встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркологічного сп`яніння.

Відповідно до акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1031 від 17 липня 2020 року, огляд ОСОБА_1 на виявлення стану наркотичного сп`яніння проводив лікар-нарколог КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради, та за результатами проведеного огляду встановлено діагноз: гостра інтоксикація внаслідок вживання амфетамінів (неускладнена).

Також, 17 липня 2020 року відібрано біологічне середовище (сеча) для проведення дослідження, за результатами якого на підставі результату токсикологічного дослідження №1721 від 20 липня 2020 року у біологічному матеріалі (сечі), відібраному у ОСОБА_1 о 20:50 год., виявлено амфетаміни та лікар-нарколог 20 липня 2020 року зробив заключний діагноз.

Отже, медичний огляд ОСОБА_1 здійснено лікарем, діагноз якого ґрунтується на підставі не тільки візуального спостереження особи, а й дослідження біологічного середовища.

Крім того, ОСОБА_1 під час проведення огляду у медичному закладі добровільно здав біологічний матеріал - сечу, яка була направлена на аналіз. Жодних доказів того, що ОСОБА_1 не погоджуючись з таким діагнозом звертався з заявою про контрольне дослідження біологічного середовища, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Апеляційний суд вважає, що вищевказаний висновок зроблений лікарем КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради в межах наданих повноважень, відповідає вимогам Інструкції, містить необхідні дані, щодо особи, стосовно якої проводився медичний огляд, часу та місця його проведення. Відповідно до положень вищезазначеної Інструкції у ОСОБА_1 було відібрано біологічний матеріал та проведено лабораторне дослідження в результаті якого було встановлено наявність в організмі ОСОБА_1 наркотичного засобу, що підтверджується результатом токсикологічного дослідження.

Зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року №1452/735 вбачається, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи.

Відповідно до п.п.16,17,20 Розділу III вищевказаної Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

При цьому, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Таким чином, зі змісту вищевказаних положень Інструкції вбачається, що висновок щодо результатів медичного огляду складається безпосередньо після огляду особи в присутності поліцейського ще до отримання остаточних результатів лабораторних досліджень, які проводяться для уточнення наявних речовин, що спричинили стан сп`яніння та встановлення діагнозу.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до вимог Інструкції заключний висновок здійснюється лікарем на підставі отриманих результатів огляду, тестів та лабораторних досліджень, які як правило потребують певного часу, у зв`язку з чим дата остаточного висновку не збігається з датою самого висновку та проведення огляду.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає також безпідставними доводи захисника ОСОБА_1 Качана Р.Ю. про те, що протокол безпідставно складено не у день встановлення винної особи, оскільки дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, ґрунтуються на даних висновку КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради №1031 від 17 липня 2020 року (даних на підтвердження того, що він оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку, матеріали справи не містять), та остаточний діагноз зроблений лікарем 20 липня 2020 року на підставі результатів токсикологічного дослідження №1721, та отриманий працівниками поліції 28 липня 2020 року.

Щодо посилань захисника ОСОБА_1 Качана Р.Ю. щодо того, що КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради не є тим закладом, якому делеговано управлінням охорони здоров`я Миколаївської ОДА право проводити медогляди водіїв на стан сп`яніння, а таким закладом є Миколаївський обласний наркологічний диспансер, суд до уваги не приймає, оскільки, оскільки КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради створене відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» шляхом злиття Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 Миколаївської обласної ради, Миколаївської обласної психіатричної лікарні №2 Миколаївської обласної ради, Миколаївського обласного наркологічного диспансеру Миколаївської обласної ради у комунальне некомерційне підприємство. Підприємство є правонаступником усіх прав і обов`язків Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 Миколаївської обласної ради, Миколаївської обласної психіатричної лікарні №2 Миколаївської обласної ради, Миколаївського обласного наркологічного диспансеру Миколаївської обласної ради.

Згідно даних які містяться у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради зареєстровано в Єдиному державному реєстрі 10 січня 2020 року та вказане підприємство є правонаступником Миколаївського обласного наркологічного диспансеру Миколаївської обласної ради.

Стосовно тверджень захисника Качана Р.Ю. про нескладання працівниками поліції направлення до медичного закладу, то вони є безпідставними, виходячи з того, що ч.3 ст.266 КУпАП передбачає направлення водія до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду на стан сп`яніння лише у двох випадках: у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та у разі незгоди водія із результатами огляду, проведеного на місці зупинки.

Аналогічні підстави передбачені п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року.

З огляду на наведене, встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, оскільки керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну та обґрунтовану постанову.

Стосовно розгляду судом першої інстанції справи за відсутності ОСОБА_1 , то апеляційний суд виходить з того, що хоча справа про адміністративне правопорушення і розглянута у його відсутність, але процесуальні права останнього, в тому числі права на доступ до правосуддя, поновлені шляхом звернення до апеляційного суду.

Істотних порушень суддею районного суду норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі норм КУпАП, на які вказує особа, яка подала апеляційну скаргу, та які б були підставними для скасування постанови районного суду, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

Більш того Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Що ж стосується інших доводів, наведених в апеляційній скарзі, зокрема про порушення працівниками поліції процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння та при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, то вони також не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів та не містять в собі достатніх даних для висновку про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, в тому числі через його невідповідність нормам чинного законодавства, порушення яких призвело або могло призвести до неправильного застосування норм процесуального або матеріального права, як про це безпідставно зазначається в апеляційній скарзі.

Зважаючи на викладене, а також на відповідність судового розгляду та постанови місцевого суду вимогам КУпАП, ОСОБА_1 обґрунтовано притягнуто до відповідальності та з урахуванням положень ст.33 КУпАП накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Тому підстав для скасування постанови постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 13 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 Качана Романа Юрійовича залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 13 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова