Справа № 456/504/20
Провадження № 3/456/353/2020
ПОСТАНОВА
іменем України

25 лютого 2020 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальник служби охорони військової частини НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст.172-15 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 та наказом командира військової частини НОМЕР_2 №281 від 06.11.2019 йому було доручено проведення службового розслідування за фактом призначення начальника групи секретного документального забезпечення військової частини НОМЕР_3 молодшого сержанта ОСОБА_2 на посаду працівника режимного-секретного органу без наявного у неї допуску до державної таємниці. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №281 агд від 06.11.2019 службове розслідування мало бути завершено до 20.11.2019, однак станом на момент проведення перевірки, капітан ОСОБА_1 в порушення вимог п.12 Розділу ІІІ Порядку проведення службового розслідування у ЗС України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, службове розслідування не завершив і не подав акту проведення службового розслідування для прийняття рішення на розгляд командиру військової частини НОМЕР_2 . Таким чином, через особисту недисциплінованість капітан ОСОБА_1 виявив недбале ставлення до виконання своїх службових обов`язків у формі бездіяльності, зокрема не забезпечивши проведення службового розслідування на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав, у вчиненому щиро розкаявся, просить суворо не карати. Пояснив, що вчасно завершити службове розслідування не зміг через завантаженість на роботі при виконанні інших службових обов`язків, в результаті чого не подав акту про проведення службового розслідування.

Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-15 КУпАП, а відтак дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч.2 ст. 172-15 КУпАП на ч. 1 ст. 172-15 КУпАП, виходячи з наступного.

В судовому засіданні, на підставі досліджених доказів, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії А2847 №2 від 04.02.2020 /а.с. 3-5/; витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №12 від 20.01.2020 /а.с. 6/; витягу з наказу командира військової частини №281 агд від 06.11.2019 /а.с. 7/; бланку отримання пояснень від 29.01.2020 від помічника командира-начальника служби охорони державної таємниці військової частини № НОМЕР_4 ОСОБА_1 /а.с. 8-10/; рапорту помічника командира полку з правової роботи начальника юридичної групи військової частини НОМЕР_2 майора юстиції ОСОБА_3 ; службової картки начальника служби спеціального зв`язку та режиму секретності військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_1 /а.с. 15/, встановлено, що ОСОБА_1 не завершив службове розслідування за фактом призначення начальника групи секретного документального забезпечення військової частини НОМЕР_3 молодшого сержанта ОСОБА_2 на посаду працівника режимного-секретного органу без наявного у неї допуску до державної таємниці, до 20.11.2019. Наведене не заперечив і сам ОСОБА_1 в судовому засіданні та пояснив, що вчасно завершити службове розслідування не зміг через завантаженість на роботі при виконанні інших службових обов`язків, в результаті чого не подав акту про проведення службового розслідування.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-15 КУпАП полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби.
Кваліфікуючою ознакою ч. 2 ст.172-15 КУпАП є вчинення правопорушення в умовах особливого періоду.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Цією ж статтею передбачено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Отже, в даному випадку необхідно виходити з того, що особливий період розпочинається з моменту оголошення мобілізації та охоплює час мобілізації, оскільки воєнного стану в Україні немає.

Так, на підставі Указів Президента України: від 17 березня 2014 року № 303/2014, від 06 травня 2014 року № 454/2014, від 21 липня 2014 року № 607/2014 та від 14 січня 2015 року № 15/2015 в Україні діяла часткова мобілізація з 18 березня 2014 року по 01 травня 2014 року, з 07 травня 2014 року по 20 червня 2014 року, з 24 липня 2014 року по 06 вересня 2014 року та з 20 січня 2015 року по 17 серпня 2015 року відповідно.

Указом Президента України № 411/2016 від 26 вересня 2016 року «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15» фактично здійснено демобілізацію останньої черги мобілізованих, оскільки згідно даного Указу у жовтні закінчилося звільнення в запас військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особливий період.

Таким чином, станом на момент виявлення адміністративного правопорушення, а саме 21.01.2020, особливий період не діяв.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП,

постановив :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-15 КУпАП, й накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі сімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті становить 1190,00 /одну тисячу сто дев`яносто / грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя В. Л. Бучківська