Справа №579/403/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Моргун О. В.
Номер провадження 33/816/301/20 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 28 квітня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Кролевецького районного суду Сумської області від 28 квітня 2020 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 01 березня 2020 року о 00 год. 40 хв. на автодорозі Кролевець - Шостка керував автомобілем ВАЗ 21101, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння чим порушив п.2.9.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Кролевецького районного суду Сумської області від 28 квітня 2020 року, оскільки його копію він отримав лише 04.05.2020 року. Також просив вказану постанову скасувати та:

- витребувати з Кролевецької ЦРЛ відповідь на його заяву;

- допитати гр. ОСОБА_2 , щодо наявності чи відсутності в нього ознак сп`яніння;

- допитати медичну сестру, лікаря і поліцейських з метою встановлення того, хто саме проводив його освідування.

ОСОБА_1 стверджував, що 01.03.2020 року о 00.40 він дійсно на автомобілі ВАЗ 21101, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ОСОБА_2 повертався додому та на об`їзній дорозі в м. Кролевець був зупинений поліцією. Стверджує, що нічого не порушував, а тому, після зупинки він розхвилювався, йому пропонували пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, він погодився, оскільки алкоголю не вживав. Далі, на автомобілі патрульних він був доставлений до Кролевецької ЦРЛ, там його запитували чи вживав він спиртне, на що він заперечував, пояснюючи тим, що страждає на гіпертонію та цукровий діабет і повідомив, що взагалі почуває себе не добре і в повній мірі не розуміє що відбувається. Медичної допомоги йому не надали, а за допомогою технічного пристрою він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, вказує, що на пристрої він відчув смак спирту, який і міг вплинути на результат тесту. Лікар склав висновок, що він ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Після огляду поліція відвезла його до автомобіля, склала протокол, копію якого, як і копію висновку лікаря, йому не вручила. Посвідчення водія в нього не вилучали і сказали самому їхати додому і тоді йому стало ще гірше, підвищився тиск і він потрапив до Кролевецької ЦРЛ де проходив курс лікування до 10.03.2020 року. Коли стан стабілізувався, 02.03.2020 року він звернувся до приймального відділення лікарні з проханням надати йому копію складеного відносно нього висновку на стан алкогольного сп`яніння на що йому відмовили, як відмовили і в наданні сертифікату про оцінку відповідності та державної реєстрації технічного пристрою на якому він проходив огляд. З метою отримання інформації щодо вказаного він 03.04.2020 року звертався до Кролевецької ЦРЛ із запитом, однак відповіді теж не отримав. В судових засіданнях він просив суд дочекатись вказаної відповіді з лікарні, і врахувати епідеміологічну ситуацію, однак матеріали справи суд розглянув без нього, чим порушив його право на захист. Крім цього, суд не допитав особу, яка перебувала з ним тоді в авто, не допитав медичну сестру і лікаря та не витребував запис з відеокамери приймального відділення Кролевецької ЦРЛ.

Апелянт ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату і час розгляду його апеляційної скарги до апеляційного суду не з`явився та направив клопотання, в якому просив проводити розгляд справи за його апеляційною скаргою, без його участі. За таких обставин, апеляційний розгляд скарги ОСОБА_1 , проведений без участі апелянта, що узгоджується з вимогами ч.6 ст.294 КУпАП.

Тому, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ОСОБА_1 постанова судді Кролевецького районного суду Сумської області від 28.04.2020 року була винесена за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 04.05.2020 року останній отримав її копію, що підтверджується рекомендованим повідомленням про отримання поштового відправлення (а.с. 39). 13.05.2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу (а.с. 41).

Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Кролевецького районного суду Сумської області від 28.04.2020 року, як такий, що пропущений ним з поважних причин.

Щодо постанови судді Кролевецького районного суду Сумської області від 28 квітня 2020 року яку ОСОБА_1 просив скасувати як незаконну, то апеляційний суд встановив наступне.

Так, п.2.9. «а» ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9. «а» ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 147644 від 01.03.2020 року, в якому викладено повні відомості щодо особи правопорушника, суть правопорушення, обставини, час та місце вчиненого правопорушення, посилання на відповідний пункт ПДР України та на частину статті та статтю, яка передбачає відповідальність за такі дії, міститься і посилання на долучені до протоколу докази (а.с. 2);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 42 від 01.03.2020 року відповідно до якого ОСОБА_1 , на момент його огляду 01.03.2020 року о 01.15 год., перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 3);

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 42 від 01.03.2020 року відповідно до якого в ОСОБА_1 встановлено розширення зіниць, жваву міміку, хитку ходу і виражений запах алкоголю з порожнини роту. Заключний діагноз ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 13).

Також, судом апеляційної інстанції досліджено і відеозапис з нагрудних камер поліцейських (а.с. 6) з якого встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт виявлення в нього ознак алкогольного сп`яніння, факт пропозиції пройти огляд на встановлення такого стану, на що ОСОБА_1 погоджується. Також даним відео зафіксовано і перебування ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я де той в присутності поліції, лікаря і медичної сестри проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного пристрою, результат позитивний ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, зауважень ОСОБА_1 щодо такого результату не висловлює. На запитання лікаря чи буде він ознайомлюватись зі змістом складеного за результатами огляду висновку, ОСОБА_1 відповідає відмовою. Поліцією складено протокол від підпису якого ОСОБА_1 теж відмовляється.

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9. «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що результат його огляду є сумнівним і може бути не достовірним так як на спеціальному технічному пристрої він відчував запах спирту, то їх апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки з дослідженого вище відео встановлено, що після проходження огляду ОСОБА_1 не висловлював до його результатів жодних зауважень, як і до самого пристрою за допомогою якого він проходив огляд.

Доводи апелянта про не вручення йому копії висновку і копії складеного відносно нього протоколу, пояснюються теж дослідженим відео, з якого встановлено, що від підпису вказаних документів ОСОБА_1 відмовився.

Факт не вилучення в ОСОБА_1 посвідчення водія не спростовує встановленого факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння, порушення п. 2.9 п ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення.

Щодо тверджень апелянта про відмову Кролевецької ЦРЛ видати йому копію висновку щодо результатів його огляду на стан алкогольного сп`яніння та у відмові видати сертифікати відповідності спеціального технічного пристрою, то до них апеляційний суд відноситься критично, оскільки по-перше дана обставина нічим не підтверджена, а по-друге, дана обставина не спростовує встановленого факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо клопотань ОСОБА_1 у допиті особи, яка перебувала з ним в авто під час зупинки поліцією, щодо допиту лікаря і медичної сестри, то їх апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки апелянт не пояснює які саме обставини з їх пояснень повинен встановити суд та яким чином вини можуть спростувати факт доведеності його вини у вчиненому правопорушенні.

Не вбачає апеляційний суд і порушення права ОСОБА_1 на захист, так як судові засідання в суді першої інстанції неодноразово відкладались і про останнє з них ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, а тому, суд правомірно здійснив розгляд справи у його відсутність. Щодо карантинних заходів, на які послався ОСОБА_1 , то суд пояснював ОСОБА_1 , що він не позбавлений був можливості надати свої пояснення, як і додаткові докази до суду першої інстанції, в письмовому вигляді.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав. Упередженості суду першої інстанції при розгляді матеріалів справи апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Кролевецького районного суду Сумської області від 28 квітня 2020 року, як того просив апелянт, а тому вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а винесене відносно нього судове рішення без зміни.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Кролевецького районного суду Сумської області від 28 квітня 2020 року.

Постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 28 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову, без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.