Справа № 308/9937/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Блохіна В.Ю., розглянувши справу про порушення митних правил, що надійшла з Закарпатської митниці Держмитслужби, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 05.04.2013 року, орган, що видав: 7323, РНОКПП НОМЕР_2 , за ст. 472 Митного кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

08.09.2020 року, о 18 год. 56 хв., в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» митного посту «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав легковий автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «308», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , що повертався з Англії, де перебував у приватних справах, в Україну.

Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «червоний коридор».

ОСОБА_1 було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав свої паспортні дані, відомості про транспортний засіб, наявність товару, а саме: одяг та додаткові речі до одягу, взуття особистого використання, вживані, не сортовані, іноземного виробництва.

При усному опитуванні ОСОБА_1 підтвердив відомості, вказані ним у митній декларації, та заперечив наявність будь-яких інших товарів, в тому числі таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено.

Під час митного контролю зазначеного транспортного засобу та речей ОСОБА_1 було виявлено незаявлені в митній декларації товари іноземного виробництва та іноземну валюту, а саме: холодильник іноземного виробництва торгової марки «Igenix», модель «IG255B», у кількості 1 шт.; пральна машина іноземного виробництва торгової марки «Samsung», модель «WW80J5555FX», у кількості 1 шт.; торцювальний станок іноземного виробництва торгової марки «Excel», модель «MS3051-6291», у кількості 1 шт.; змішувач іноземного виробництва торгової марки «Parkside», модель «PDRW1800A1», у кількості 1 шт.; пилосос іноземного виробництва торгової марки «Einhell», модель «TC-VC1930S», у кількості 1 шт.; дискова шліфувальна машинка іноземного виробництва торгової марки «Hikoki», модель «G23ST», у кількості 1 шт.; дискова шліфувальна машинка іноземного виробництва торгової марки «Hikoki», модель «G12STX», у кількості 1 шт.; дискова шліфувальна машинка іноземного виробництва торгової марки «DeWalt», модель «DCG412», у кількості 1 шт.; іноземна валюта у загальній кількості 600 євро (купюри номіналом 50 євро 12 купюр); іноземна валюта у загальній кількості 5060 доларів США (купюри номіналом 100 доларів США 50 купюр; купюри номіналом 50 доларів США 1 купюра; купюри номіналом 10 доларів США 1 купюра); іноземна валюта у загальній кількості 48580 фунтів стерлінгів (купюри номіналом 50 фунтів стерлінгів 87 купюр; купюри номіналом 20 фунтів стерлінгів 1966 купюр; купюри номіналом 10 фунтів стерлінгів 488 купюр; купюри номіналом 5 фунтів стерлінгів 6 купюр).

Вищезазначений товар іноземного виробництва був поміщений у восьми картонних коробках, що знаходилися у багажному відсіку автомобілю. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався та став можливим після відкриття дверей багажного відсіку автомобіля.

Зазначена іноземна валюта знаходилася серед особистих речей ОСОБА_1 у двадцяти двох паперових конвертах та чотирьох паперових згортках у дорожній сумці, що знаходилася у салоні автомобіля на пасажирському сидінні. Доступ до виявленої іноземної валюти нічим не утруднювався та став можливим після відкриття бокових дверей автомобіля, відкриття дорожньої сумки ОСОБА_1 .

Вартість виявленого товару перевищує 500 євро та вага його становить 145 кг.

Виявлена іноземна валюта перевищує в еквіваленті 10000 євро та згідно з курсом НБУ станом на 08.09.2020 року становить в еквіваленті 58963,67 євро.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 МК України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Згідно з ч. 4 ст. 374 МК України товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші ніж відкриті для повітряного сполучення пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг.

Таким чином, ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних відомостей про переміщувані ним через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню.

Представник Закарпатської митниці Держмитслужби у судовому засіданні вважає, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, його вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому його необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України та застосувати до нього стягнення відповідно до санкції вказаної статті.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Блохіна В.Ю. просила провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити, а вилучені згідно з протоколом про порушення митних правил № 1407/30500/20 від 09.09.2020 року іноземну валюту в кількості 600 євро, 5060 доларів США та 48580 фунтів стерлінгів, а також холодильник 1 шт., пральну машинку 1 шт., торцювальний станок 1 шт., змішувач 1 шт., пилосос 1 шт. та дискові шліфувальні машинки 3 шт. повернути ОСОБА_1 або за дорученням його представнику, посилаючись на обставини, викладені у заяві про закриття провадження у справі.

Захисник зауважила, що зі складеним протоколом не погоджується та вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, оскільки він не мав наміру порушувати порядок проходження митного контролю та приховувати від декларування товар, що переміщувався ним через митний кордон України та який йому не належить, натомість працівники митниці не забезпечили ОСОБА_1 можливості письмово задекларувати валютні цінності, не дивлячись на те, що про існування готівкових коштів перед проходженням митного контролю зазначали як сам ОСОБА_1 , так і пасажир його автомобіля ОСОБА_2 . Посилаючись на положення ст. 472 МК України, ст. 8 Закону України «Про валюту та валютні операції» захисник вказує, що переміщення через митний кордон валютних цінностей понад 10 тисяч євро підлягає декларуванню шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно або шляхом вчинення дій) точних відомостей про переміщуваний товар. Як зазначено в протоколі про порушення митних правил від 09.09.2020 року, ОСОБА_1 , повертаючись додому в Україну з Англії, де перебував в особистих справах, формою проходження митного контролю обрав канал «червоний коридор». Отже, самостійно обравши (вчинивши дію) формою проходження митного контролю «червоний коридор», ОСОБА_1 вже повідомив митному органу про наявність у нього товарів, що підлягають декларуванню. Також перед початком проходження митного контролю при заповненні наданої працівником митниці митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, бланк якої затверджено постановою КМУ № 431 від 21.05.2012 року, ОСОБА_1 звернув увагу, що у такій відсутній пункт про валютні цінності, а тому попросив інспектора надати йому також бланк іншої декларації, передбаченої саме для декларування валютних цінностей, оскільки він бажає письмово заявити про наявність у нього іноземної валюти. При цьому ОСОБА_1 усно повідомив працівнику митного органу, що він переміщує через митний кордон валюту, яка належить іншим особам, які перебувають на заробітках в Англії, для передачі їх рідним, які проживають в Україні. Захисник зазначає, що постановою КМУ № 203 від 27.02.2019 року «Деякі питання транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей» пункт 3.1. розділу 3 митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, затвердженої постановою КМУ № 431 від 21.05.2012 року, було виключено. Даний пункт мав назву «Відомості про валюту країни та іноземну валюту готівкою, платіжні документи та інші цінні папери, банківську метали». Одночасно, вказаною постановою КМУ № 203 від 27.02.2019 року було затверджено форму бланка декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей, яка підлягає заповненню при здійсненні транскордонного переміщення валюти України, іноземної валюти та банківських металів у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10000 євро. Отже, з 27.02.2019 року декларування валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро, здійснюється шляхом заповнення декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей, бланк якої ОСОБА_1 просив у митного інспектора, а не шляхом заповнення митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, яку ОСОБА_1 було надано. На необхідність заповнення саме бланку декларації, затвердженої постановою КМУ № 203 від 27.02.2019 року, при переміщенні фізичними особами валютних цінностей, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро, звертає увагу і сам митний орган у протоколі від 09.09.2020 року. Між тим, відповідного бланку декларації ОСОБА_1 перед проходженням митного контролю надано не було. Отже, за твердженням захисника, з огляду на ненадання інспектором митниці на усне прохання ОСОБА_1 бланку необхідної для декларування валютних цінностей декларації, що свідчить про позбавлення останнього можливості здійснити письмове декларування іноземної валюти, яку він не приховував, а навпаки про її переміщення заявляв перед проходженням митного контролю, в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України. Після проведення огляду автомобіля ОСОБА_1 та вилучення конвертів з грошима, їх перерахунку, суму валютних цінностей, що не перевищує дозволену для переміщення без письмового декларування межу, також не було пропущено ОСОБА_1 через митний кордон. Згідно з Положенням про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженим постановою Правління НБУ № 3 від 02.01.2019 року, що кореспондується зі ст. 8 Закону України «Про валюту та валютні операції», фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу. Виходячи з наведених норм, митний інспектор мав пропустити ОСОБА_1 ввезення в Україну без письмового декларування валютних цінностей до 10000 євро. В поясненнях ОСОБА_1 вказує, що конверти з грошима він на прохання заробітчан громадян України, везе їх родинам до України, а його особисті кошти становлять тільки 3550 фунтів стерлінгів, тобто суму, яка не підлягає письмовому декларуванню. Не дивлячись на зазначене, всі готівкові кошти, навіть ті, що не перевищують дозволену для переміщення без декларування суму, було вилучено працівниками митниці. ОСОБА_2 , який разом із ОСОБА_1 перетинав митний кордон України у автомобілі останнього, усно повідомив інспектору, що частина переміщуваних валютних цінностей, а саме 2500 фунтів стерлінгів, належить йому особисто, дана сума, яка не перевищує 10000 євро, дозволена до перевезення без декларування. Однак, без належних правових підстав ці кошти також не було пропущено через митний кордон та вилучено згідно з складним відносно ОСОБА_1 протоколом від 09.09.2020 року. Захисник зазначає, що діючим законодавством України ввезення готівкової іноземної валюти в Україну не заборонено, обмежено лише суму, яка може бути ввезена (вивезена) без письмового декларування. Натомість, санкція ст. 472 МК України передбачає конфіскацію не задекларованих товарів (валютних цінностей) та штраф у розмірі 100 % таких. Захисник наголошує, що переміщувані через митний кордон та вилучені у ОСОБА_1 готівкові кошти в іноземній валюті (долари США, євро та фунти стерлінги) є результатом легальної праці громадян України за кордоном та не спрямовуються на здійснення незаконної діяльності легалізації злочинних доходів, торгівлі, наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо.

Захисник звертає увагу, що нею надаються банківські документи на підтвердження зняття з рахунку ОСОБА_3 5000 фунтів стерлінгів, ОСОБА_4 4200 фунтів стерлінгів, ОСОБА_5 2000 фунтів стерлінгів, а також виписку з рахунку ОСОБА_6 про легальне отримання ним за період з березня 2020 року по серпень 2020 року прибутку в розмірі 16686,24 фунтів стерлінгів. Переміщуючи на прохання вказаних заробітчан кошти, ОСОБА_1 не ухилявся від сплати митних платежів, інших податків, зборів, відповідно, не завдав та не міг завдати економічним інтересам держави жодної шкоди. Тому, в даному випадку конфіскація цих коштів не була б відшкодування державі майнової шкоди, адже така відсутня. Крім того, захисник вказує, що застосування конфіскації є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою. Однак, враховуючи те, що переміщувані кошти не належать ОСОБА_1 , окрім 3500 фунтів стерлінгів, що дозволені для переміщення без декларування, то у випадку застосування судом конфіскації, покарання зазнали б заробітчани та їх родини, поведінка яких з призми дотримання митних правил судом у даній справі не аналізується. Зауважує, що з огляду на практику Європейського суду з прав людини, конфіскація товару, в тому числі валютних цінностей, власниками яких є інші особи, є порушенням статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як зауважує захисник, щодо переміщуваних товарів, а саме холодильника, пральної машинки, торцювального станка, змішувача, пилососа, трьох дискових шліфувальних машинок, то дана техніка також переміщувалася через митний кордон України ОСОБА_1 на прохання заробітчан, вона не була схована, доступ до такої нічим не утруднювався. ОСОБА_1 при прийнятті до перевезення техніки її не перевіряв, не оглядав, а тим більше, її вартістю не цікавився. За повідомленням осіб, які попросили перевезти рідним до України товар, така не є коштовною та не підлягає оплаті митними платежами. Враховуючи, що названий товар не приховувався від митного контролю, такий належить іншим особам, а не ОСОБА_1 , який не знав точних відомостей про такий (вартість, модель, характеристики), з метою недопущення порушення прав третіх осіб власників переміщуваної техніки, які не залучені до участі у даній справі, захисник просить не застосовувати конфіскацію такого товару.

Крім того, захисник зазначає, що в матеріалах справи міститься висновок експерта Закарпатського відділу з питань експертиз та досліджень про загальну ринкову вартість товарів. Згідно з висновком вартість пральної машинки визначено в 13586,98 грн., а холодильника 5463,15 грн., в загальному вартість тільки цих двох позицій експерт встановив у 19050,13 грн. Проте, згідно з рахунків-фактур пральну машинку було придбано ОСОБА_7 за 339 фунтів стерлінгів, що на дату оцінки згідно з наданим митним органом курсам валют складає 12382,67 грн., а холодильник за 129,99 фунтів стерлінгів, тобто 4748,16 грн. Отже, реально дві вказані одиниці техніки було придбано в еквіваленті на українську валюту за 17130,83 грн., то на 1919,30 грн. менше за вказану експертом вартість даного товару. Тобто, експертна оцінка є вищою за дійсні ринкові ціни, на що захисник просить звернути увагу.

До заяви про закриття провадження у справі захисником додано копії документів про зняття готівки, банківських виписок, розрахункових документів на пральну машинку «Самсунг» та рахунку на холодильник.

Статтею 68 Конституції України регламентовано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з диспозицією ст. 472 МК України адміністративна відповідальність настає за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України

За приписами ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Заслухавши представника Закарпатської митниці Держмитслужби, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, стверджується зібраними у справі доказами: протоколом про порушення митних правил № 1407/30500/20 від 09.09.2020 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08.09.2020 року; власноручно заповненою ОСОБА_1 митною декларацією для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності від 08.09.2020 року; актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 08.09.2020 року; фотоматеріалами до протоколу; доповідною запискою головного державного інспектора ВОР № 1 управління забезпечення протидії митним правопорушенням Дзюбенка І. від 09.09.2020 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 08.09.2020 року.

Згідно з висновком № -0288 від 21.09.2020 року, складеним експертом Закарпатського відділу з питань експертиз та досліджень спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України, загальна ринкова вартість безпосередніх предметів порушення митних правил станом на 08.09.2020 року становить 40748,79 грн., з яких: холодильник іноземного виробництва торгової марки «Igenix», модель «IG255B», у кількості 1 шт. 5463,15 грн.; пральна машина іноземного виробництва торгової марки «Samsung», модель «WW80J5555FX», у кількості 1 шт. 13586,98 грн.; торцювальний станок іноземного виробництва торгової марки «Excel», модель «MS3051-6291», у кількості 1 шт. 7612,65 грн.; змішувач іноземного виробництва торгової марки «Parkside», модель «PDRW1800A1», у кількості 1 шт. 3282,30 грн.; пилосос іноземного виробництва торгової марки «Einhell», модель «TC-VC1930S», у кількості 1 шт. 2305,80 грн.; дискова шліфувальна машинка іноземного виробництва торгової марки «Hikoki», модель «G23ST», у кількості 1 шт. 2184,30 грн.; дискова шліфувальна машинка іноземного виробництва торгової марки «Hikoki», модель «G12STX», у кількості 1 шт. 2135,09 грн.; дискова шліфувальна машинка іноземного виробництва торгової марки «DeWalt», модель «DCG412», у кількості 1 шт. 4178,52 грн.

Наданими захисником у судовому засіданні документами підтверджується, що вартість холодильника торгової марки «Igenix», модель «IG255B», становить 129,99 фунтів стерлінгів (рахунок-фактура № 204-8152 від 04.08.2020 року), пральної машини торгової марки «Samsung», модель «WW80J5555FX» 339 фунтів стерлінгів (рахунок-фактура № від 06.09.2020 року), що станом на 08.09.2020 року в еквіваленті на українську гривню складає 12382,67 грн. та 4748,16 грн. відповідно.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недостовірність даних, відображених у вказаних рахунках-фактурах, наданих захисником, що також не спростовано представником митниці у судовому засіданні. Відтак, вважаю зазначені докази належним і допустимим та при вирішенні справи приймаю дані про вартість предметів порушення митних правил (холодильника торгової марки «Igenix», модель «IG255B» та пральної машини торгової марки «Samsung», модель «WW80J5555FX»), які зазначені у вказаних рахунках-фактурах.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника та ступінь його вини, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ст. 472 МК України, яка є безальтернативною, у виді штрафу в розмірі ста відсотків вартості товарів (холодильника торгової марки «Igenix», модель «IG255B»; пральної машини іноземного виробництва торгової марки «Samsung», модель «WW80J5555FX», торцювального станка торгової марки «Excel», модель «MS3051-6291»; змішувача іноземного виробництва торгової марки «Parkside», модель «PDRW1800A1»; пилососу торгової марки «Einhell», модель «TC-VC1930S»; дискової шліфувальної машинки торгової марки «Hikoki», модель «G23ST»; дискової шліфувальної машинки торгової марки «Hikoki», модель «G12STX»; дискової шліфувальної машинки іноземного виробництва торгової марки «DeWalt», модель «DCG412»), що були безпосередніми предметами порушення митних правил 38829,49 грн., з їх конфіскацією на користь держави.

Разом з тим, під час митного контролю транспортного засобу та речей ОСОБА_1 виявлено незаявлену іноземну валюту, а саме: 600 євро; 5060 доларів США; 48580 фунтів стерлінгів, яку вилучено на підставі ст. 511 МК України згідно з протоколом про порушення митних правил.

Суб`єктивна сторона правопорушення, що передбаченого ст. 472 МК України передбачає наявність в діях особи вини у вчиненні правопорушенні у формі прямого умислу.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Крім того, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд використовує Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод) та практику Суду (Європейського суду з прав людини) як джерело права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як випливає зі змісту положень ст. 1 Першого протоколу, вони містять три правила: перше правило має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у право на мирне володіння майном правомірним; третє визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Зазначені правила не застосовуються окремо, вони мають тлумачитися у світлі загального принципу першого правила.

У практиці Європейського суду з прав людини (далі по тексту Суд) напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний інтерес»; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

При цьому Суд констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися на підставі закону, під яким розуміється нормативно-правовий акт, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм.

Європейський суд з прав людини у справі «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (див. рішення щодо Брумареску (Brumaresku), параграф 78).

Таким чином, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Суд, перш за все виходить із оцінки дотримання принципу правомірності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном та оцінки забезпечення «справедливого балансу» / дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п. п. 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, п. п. 31, 34 рішення у справі «Ісмаїлов проти РФ» від 06 листопада 2008 року).

Відповідальність за ст. 472 МК України настає внаслідок недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

За вчинення зазначеного правопорушення передбачено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомості, необхідні для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про валюту та валютні операції» транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За твердженням захисника, перед початком проходження митного контролю при заповненні наданої працівником митниці митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, бланк якої затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 431 від 21.05.2012 року, ОСОБА_1 звернув увагу, що у такій відсутній пункт про валютні цінності, а тому попросив інспектора надати йому також бланк іншої декларації, передбаченої саме для декларування валютних цінностей, оскільки він бажає письмово заявити про наявність у нього іноземної валюти. При цьому ОСОБА_1 усно повідомив працівнику митного органу, що він переміщує через митний кордон валюту, яка належить іншим особам, які перебувають на заробітках в Англії, для передачі їх рідним, які проживають в Україні. Бланку декларації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 203 від 27.02.2019 року «Деякі питання транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей», а саме декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей, ОСОБА_1 перед проходженням митного контролю надано не було.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що 3550 фунтів стерлінгів належать йому особисто, 2500 фунтів стерлінгів ОСОБА_2 , що останній також підтвердив у своїх письмових поясненнях, а решту виявленої валюти йому передали перевезти громадяни України, які перебувають на заробітках в Англії, для передачі родичам в Україні.

Крім того, захисником у судовому засіданні було надано копії банківських документів на підтвердження зняття з рахунку ОСОБА_3 5000 фунтів стерлінгів, ОСОБА_4 4200 фунтів стерлінгів, ОСОБА_5 2000 фунтів стерлінгів, виписку з рахунку ОСОБА_6 про отримання ним за період з березня 2020 року по серпень 2020 року прибутку в розмірі 16686,24 фунтів стерлінгів.

До матеріалів справи митним органом додано конверти, в яких було виявлено валюту.

Зазначеними доказами підтверджуються доводи ОСОБА_1 та його захисника про переміщення через митний кордон зазначеної валюти, яка належить іншим особам, для передачі особам, які проживають в Україні.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з ініціативи інспектора митниці заповнив декларацію на бланку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 431 «Про затвердження форми митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності» (а.с. 11).

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомості, необхідні для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 року № 203 «Деякі питання транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей» затверджено форму бланка декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей. Дана постанова набрала чинності 22.03.2019 року.

Форма митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 431.

Постановою Кабінету Міністрів України № 203 внесені зміни до постанови № 431. З форми митної декларації виключено п. 3.1, яким передбачалося декларування відомостей про валюту України та іноземну валюту готівкою, платіжні документи та інші цінні папери, банківські метали.

Порядок заповнення митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28.05.2012 року № 614.

Згідно з п. 1.8 Порядку № 614 декларація не приймається до митного оформлення посадовою особою митного органу в разі: заповнення декларації, форма якої відрізняється від установленої; заповнення декларації з порушенням вимог цього Порядку; заповнення декларації олівцем; заповнення декларації з виправленнями та/або підчищеннями. В таких випадках громадянином або уповноваженою особою заповнюється нова декларація з дотриманням вимог цього Порядку.

Пунктом 1.10 Порядку № 614 визначено, що з моменту прийняття декларації посадовою особою митного органу для оформлення вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а громадянин або уповноважена особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 була заповнена декларація, форма якої передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 431, пункт 3.1 бланку якої виключений. Бланк даної декларації ОСОБА_1 був наданий інспектором митниці.

Разом з тим, бланк декларації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 203, ОСОБА_1 не надавався і ним не заповнювався, про що зауважувала захисник у судовому засіданні та що матеріалами справи не спростовано.

Інші зібрані у справі митним органом докази лише доводять факт переміщення ОСОБА_1 валютних цінностей через митний кордон.

Таким чином, приймаю до уваги доводи захисника про те, що інспектор митниці не забезпечив ОСОБА_1 можливості письмово задекларувати валютні цінності, не дивлячись на те, що про існування готівкових коштів перед проходженням митного контролю ОСОБА_1 та пасажир його автомобіля ОСОБА_2 зазначали. Тобто, ОСОБА_1 в усній формі було задекларовано валюту, однак бланк декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей йому не був наданий інспектором митниці і не заповнювався, що вбачається з матеріалів справи.

За змістом п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України валютні цінності є товаром.

Національне законодавство не містить будь-якого нормативного документа, який би забороняв переміщення валютних цінностей у виді готівкових коштів через митний кордон України.

Обмеження щодо переміщення окремих товарів через митний кордон України визначені ст. 197 МК України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 цієї статті обмеженими до переміщення через митний кордон України є товари, митне оформлення яких здійснюється на підставі документів, які підтверджують дотримання зазначених обмежень, виданих державними органами, уповноваженими на здійснення відповідних контрольних функцій, іншими юридичними особами, уповноваженими на їх видачу, якщо подання таких документів органами доходів і зборів передбачено законами України. Перелік таких товарів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 3 ст. 197 МК України обмеження щодо ввезення на митну територію України чи вивезення за межі території України валютних цінностей можуть встановлюватись Національним банком України.

Крім того, обмеження щодо переміщення через митний кордон України валютних цінностей можуть встановлюватися Національним банком України. Поєднання положень наведених нормативних документів, дає підстави стверджувати те, що для визнання валютних цінностей у вигляді готівкових коштів, в тому числі і у іноземній валюті товаром, обмеженим до переміщення через митний кордон України, необхідна наявність будь-якого документа, виданого Кабінетом Міністрів України чи Національним банком України, яким би встановлювалось те, що переміщення валютних цінностей через митний кордон України фізичними особами повинен здійснюватись на підставі відповідного дозволу.

Будь-якого нормативного документа, яким би встановлювалася необхідність отримання/видачі зазначеного вище дозволу, національне законодавство не містить.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що втручання в право на мирне володіння своїм майном (іноземною валютою) не відповідатиме принципу правомірності, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слід врахувати те, що держава від дій ОСОБА_1 у цій частині не зазнала жодних збитків, оскільки законодавством не передбачено сплату в даному випадку будь-яких податків, зборів чи інших обов`язкових платежів.

Отже, з урахуванням наведеного та конкретних обставин справи, вважаю, що у даному випадку на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення без застосування конфіскації іноземної валюти.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, ст. ст. 472, 527-529 МК України,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста відсотків вартості товару безпосереднього предмету порушення митних правил, що становить 38829 (тридцять вісім тисяч вісімсот двадцять дев`ять) гривень 49 коп., з конфіскацією на користь держави безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: холодильник іноземного виробництва торгової марки «Igenix», модель «IG255B», у кількості 1 шт.; пральна машина іноземного виробництва торгової марки «Samsung», модель «WW80J5555FX», у кількості 1 шт.; торцювальний станок іноземного виробництва торгової марки «Excel», модель «MS3051-6291», у кількості 1 шт.; змішувач іноземного виробництва торгової марки «Parkside», модель «PDRW1800A1», у кількості 1 шт.; пилосос іноземного виробництва торгової марки «Einhell», модель «TC-VC1930S», у кількості 1 шт.; дискова шліфувальна машинка іноземного виробництва торгової марки «Hikoki», модель «G23ST», у кількості 1 шт.; дискова шліфувальна машинка іноземного виробництва торгової марки «Hikoki», модель «G12STX», у кількості 1 шт.; дискова шліфувальна машинка іноземного виробництва торгової марки «DeWalt», модель «DCG412», у кількості 1 шт.

Вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 1407/30500/20 від 09.09.2020 року на підставі ст. 511 МК України товар, а саме: іноземна валюта у загальній кількості 600 євро (купюри номіналом 50 євро 12 купюр); іноземна валюта у загальній кількості 5060 доларів США (купюри номіналом 100 доларів США 50 купюр; купюри номіналом 50 доларів США 1 купюра; купюри номіналом 10 доларів США 1 купюра); іноземна валюта у загальній кількості 48580 фунтів стерлінгів (купюри номіналом 50 фунтів стерлінгів 87 купюр; купюри номіналом 20 фунтів стерлінгів 1966 купюр; купюри номіналом 10 фунтів стерлінгів 488 купюр; купюри номіналом 5 фунтів стерлінгів 6 купюр) повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або його представнику.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. судового збору.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай