33/804/359/20
264/2270/20

Суддя 1-ої інстанції Кузнецов Д.В. Суддя доповідач Куракова В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м. Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Попова В.М. на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 червня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що 31 березня 2020 року о 20-40 год. по вул. Курчатова, буд. 56 в м. Маріуполі ОСОБА_1 керував автомобілем «FAW CA6460PGE» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився, пройшов медичний огляд в КНП «Наркологічний диспансер м. Маріуполя», за результатами якого встановлено стан алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову представник ОСОБА_1 - адвокат Попов В.М. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що суд першої інстанції, провівши розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , порушив права останнього. Зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а був лише пасажиром. Звертає увагу, що в медичному закладі ОСОБА_1 пройшов обстеження лише за допомогою газоаналізатору, в той час як останній просив провести лабораторне дослідження, оскільки вважає газоаналізатори недозволеними для використання. Вказує, що поліцейські запропонували ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу пройти медичний огляд за допомогою газоаналізатору та медичний огляд в закладі охорони здоров`я, хоча проведення медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не передбачено діючим законодавством. Зазначає, що поліцейські склали адміністративні матеріали з порушенням процедури, тому дані докази не є допустимими для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Попова В.М. надійшла заява, зі змісту якої вбачається, що він просить розглянути справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у їх відсутність, апеляційну скаргу просить задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково за наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів провадження, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було призначено на 09-00 год. 09.06.2020 року, про що ОСОБА_1 було повідомлено належним чином (а.с. 18). В день розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи дане клопотання тим, що він має підвищену температуру тіла, а у відповідності до рекомендації Ради суддів України № 19 від 17.03.2020 року учасникам справ було рекомендовано подавати клопотання про відкладення розгляду справ, цим правом ОСОБА_1 скористався. Разом з цим, суд першої інстанції не надав даній обставині належної уваги та прийняв рішення про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у відсутність останнього. Таким чином, провівши розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 , суд першої інстанції порушив права останнього.

У звязку з цим розгляд даної справи у відсутності ОСОБА_1 позбавив його можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права, зокрема: права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, тощо, що порушило не тільки процесуальний закон, а й вимоги Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини (Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03), «Гурепка проти України» від 08 липня 2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін. Зокрема, у справі «Гурепка проти України» заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливості особисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав, що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

За таких обставин визнати постанову суду законною неможливо, тому вона підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки будучи водієм, він був зупинений працівниками поліції та на їх вимогу пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в КНП «Наркологічний диспансер м. Маріуполя» за результатами якого було встановлено факт алкогольного сп`яніння.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 292964 від 31.03.2020 року (а.с. 3);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 654046 (а.с. 4);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 163 від 31.03.2020 року (а.с. 5);

- довідкою про не притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП (а.с. 2);

- рапортом поліцейського ОСОБА_2 А.О. (а.с. 8);

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зі змісту яких вбачається, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та погодився на проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я. (а.с. 6);

- розпискою ОСОБА_1 , зі змісту якої вбачається, що він зобов`язується не керувати транспортним засобом протягом доби з 31.03.2020 року по 02.04.2020 року (а.с. 7);

- відеозаписом з подіями 31.03.2020 року за участю ОСОБА_1 (а.с. 9).

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності факту керування транспортним засобом з боку ОСОБА_1 спростовуються матеріалами справи, а саме рапортом поліцейського та відеозаписами подій 31.03.2020 року за участю ОСОБА_1 . Так, з відеозаписів, доданих до матеріалів справи вбачається, що з автомобіля, який належить ОСОБА_1 жодна особа не виходила, крім того, транспортний засіб, який належить ОСОБА_1 не має технічної можливості автономно рухатися без участі водія. За таких підстав можна стверджувати, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу «FAW CA6460PGE» д.н.з. НОМЕР_1 під час переслідування даного транспортного засобу працівниками поліції. Таким чином, дані доводи є необґрунтованими.

Посилання апеляційної скарги на порушення працівниками поліції процедури складання адміністративних матеріалів є необгрунтованими, адже з матеріалів провадження вбачається, що ані ОСОБА_1 , ані його представник ОСОБА_5 дії співробітників поліції не оскаржували ані до керівництва поліції, ані в порядку КАС України.

Та обставина, що поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору, а не пройти звичайний огляд не є суттєвим порушенням процедури встановлення стану сп`яніння водія.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення 31.03.2020 р., таким чином, строки накладення адміністративного стягнення, встановлені ст. 38 КУпАП, сплинули, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Попова В.М. задовольнити частково.

Постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження по справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Суддя В.В. Куракова