Справа № 484/3922/20
Провадження № 3/484/1513/20 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2020 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Паньков Д.А. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербівці, Городехівського р-ну, Івано-Франківської області, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , військове звання - солдат, місце проживання: АДРЕСА_1 , прописаного по АДРЕСА_2 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

11.10.2020 року о 10:00 год. черговий роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 прапорщик ОСОБА_2 в казармі підрозділу роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) виявив навідника 1 взводу охорони 2 роти охорони батальйону охорони солдата строкової військової служби ОСОБА_3 з ознаками алкогольного сп`яніння.

Близько о 14:40 годин 11.10.2020 року солдата ОСОБА_1 було доставлено у «Первомайську центральну багатопрофільну лікарню» з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога, де було виявлено наявність алкоголю у крові в кількості 1,63%, що підтверджують результати тестування на стан алкогольного сп`яніння.

Постанова Вищого адміністративного суду України від 16 лютого 2015 року (справа № 800/582/14) зазначає, що «закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду», а також з огляду на зміст заходів мобілізації та демобілізації, визначених Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", слід констатувати, що закінчення заходів мобілізації не припинило особливий період, який настав 17.03.2014 року та не припинений по теперішній час.

Враховуючі вищевикладені обставини та дослідивши протиправну поведінку солдата ОСОБА_1 , визнано, що дії даного військовослужбовця скоєні в умовах особливого періоду і підпадають під правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, обіцяв не чинити більше подібного.

Вина ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та зібраними по справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне визнати його винним за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , який визнав свою вину та щиро розкаявся, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, суд вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у виді арешту з утриманням на гауптвахті.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з нього судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 7 (сім) діб.

Строк арешту з утриманням на гауптвахті - обчислювати з моменту затримання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: