Справа № 464/5694/19 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 33/811/24/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

представника ОСОБА_1 - адвоката Возного О.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою адвоката Возного Олега Йосифовича на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 19 грудня 2019 року,

встановив :

Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 19.12.2019

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 11.10.2019 о 23:37 год на вул. Пимоненка, 15а у м. Львові, керував автомобілем марки «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України. Такими діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді адвокат Возний О.Й. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат Возний М.М. покликаються на те, що на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 був затриманий і фактично було проведено його обшук без відповідної ухвали слідчого судді, що суперечить вимога ст. 34 Закону України «Про національну поліції» , яким передбачено поверхнева перевірка, як превентивний поліцейський захід візуального огляду людини. ОСОБА_1 не був затриманим, оскільки на нього не склали протоколу за ст. 208 КПК України. Відеозапис не є цільним, а складається з нарізок, а тому не може бути доказом у справі. Поліцейські також безпідставно вимагали у ОСОБА_1 поліс страхування.

Апелянт покликається на те, що посилання у постанові на покази свідків є некоректним та недопустимими, оскільки свідки підтвердили, що писали пояснення під диктовку поліцейських. Крім того ОСОБА_1 , який не погодився з висновком приладу «Драгер» пройшов медичний огляд в медичному закладі, але висновок за його результатами не можна вважати доказом, бо складений на іншу особу так як по -батькові зазначено невірно, тобто з порушенням вимог Інструкції, а тому його слід вважати недійсним.

Таким чином постанова судді винесена з порушенням чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню із закриття провадження по справі.

У судове засідання, ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, однак його представник адвокат Возний О.Й. повідомив, що ОСОБА_1 перебуває на лікування і не заперечував проти слухання справи у його відсутність. Крім того надав, для долучення до справи, документи про лікування та стан здоров`я ОСОБА_1 , а також характеризуючі документи.

Заслухавши пояснення представника - адвоката Возного О.Й. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, проходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 274091 від 12.10.2019, складений о 01:10 год. у м. Львові на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відмовився підписувати протокол та отримувати копію у присутності двох свідків (а.с. 2);

- диском з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора інспектора (а.с.3);

- висновком від 12.10.2019 щодо результатів медичного огляду водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває в стані сп`яніння (а.с.4);

- поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 які засвідчили своїми підписами факт відмови ОСОБА_1 проходити огляд на перевірку стану алкогольного сп`яніння у встановленому порядку за допомогою приладу «Драгер» (а.с.5,6);

- ксерокопією постанови від 12.10.2019 серії ВР № 169567 складений на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.1 ст. 126 КУпАП за те, що водій керував ТЗ без посвідчення водія, без документів на ТЗ, без полісу страхування ЦПВ чим порушив ПДР п.п. 2.1 а,б (а.с.9).

У суді апеляційної інстанції було оглянуто матеріали, які були предметом дослідження і в суді першої інстанції.

Покликання апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, що висновок лікаря складений не на ту особу спростовуються зазначеними вище документами, оскільки ОСОБА_1 не пред`явив документи, які посвідчують його особу, то медичний висновок був складений виключно з його слів і відповідно відповідальність за дачу даних щодо себе несе особисто водій. У всіх документах оформлених на ОСОБА_1 фігурує однакове прізвище , ім`я та дата народження.

З врахуванням зазначеного вище вважаю, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Апеляційну скаргу адвоката Возного Олега Йосифовича, в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 19 грудня 2019 року, в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена