ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 662/1606/20
Номер провадження № 33/819/414/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Заіченко В.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постановуНовотроїцького районного суду Херсонської області від 15.09.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Новотроїцького районного суду Херсонської області від 15 вересня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. (600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Не погоджуючись з постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову судді від 15.09.2020 року винесеною із порушенням вимог процесуального та матеріального права, посилаючись на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми ч.1 ст.130, ст.251, ч.1 ст.256, ч.3 ст.266 КУпАП, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та порушено норми ст.252 КУпАП. В обґрунтування доводів апелянт вказує на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює відповідальність на підставі п.6 ст. 247 КУпАП, оскільки на час складання протоколу діяла ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції Закону до 01.07.2020 року), за якою і були кваліфіковані його дії працівниками поліції. Крім того, апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не в повній мірі дотримано вимог ст. 280 КУпАП, мотивуючи тим, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння працівники поліції не проінформували ОСОБА_2 про порядок застосування спеціального технічного засобу, не роз`яснили порядок його використання та проведення тесту, а також на його вимогу не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки, що позбавило його можливості перевірити і переписати усі реквізити та дати пристрою. Вказує, що перед початком тесту на огляд сп`яніння зауважив поліцейським, що мундштук для дихання не опечатаний, знаходився поза окремим поліетиленовим герметичним пакетиком. Після контрольного заміру повітря пристрій має показувати 0.0 проміле, але відповідних позначень пристрій не показував. Допустима норма алкоголю не повинна перевищувати 0.2 проміле, але пристрій не показав значень відповідного калібрування. Таким чином, апелянт вважає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6810», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України та викликає об`єктивний сумнів про справність приладу. Вимоги мотивує тим, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений з порушенням положень ст.266 КУпАП, у зв`язку із чим, результати проведеного огляду не можуть бути використані судом, як беззаперечний доказ вини водія у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також зазначає, що висловив незгоду із результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, мав намір пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, на що, в порушення вимог ч.3 ст.266 КУпАП отримав відмову від працівників поліції. Крім того, вказує, що працівники поліції (погрожуючи забрати автомобіль ОСОБА_1 ) змусили його підписати всі складені ними документи, ніякого огляду пройти не пропонували, навіть не вилучали транспортний засіб. Просить скасувати постанову Новотроїцького районного суду Херсонської області від 15.09.2020 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити справу на підставі ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП - суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суддею апеляційної інстанції встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №469557 від 13.08.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 13 серпня 2020 року о 18:50 годині в смт. Новотроїцьке, по вул. Соборній керував автомобілем марки ВАЗ-2101№, д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою спеціального технічного приладу Драгер Алкотест 6810 в присутності двох свідків, результат тесту встановив 0,42% проміле, чим порушив пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до вимог п.2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п.1.3 ПДР України - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, п. 1.9 ПДР України - особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством).

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже, на поліцейського покладається обов`язок зазначення відповідних ознак алкогольного сп`яніння в першу чергу в протоколі, який і є єдиним належним та допустимим підтвердженням таких ознак.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до 245, 251, 252 КУпАП, постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджена зібраними по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №469557 від 13.08.2020 року, з яким ОСОБА_1 ознайомлений, письмовими поясненнями правопорушника, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 13.08.2020 року, згідно якого результат становить 0,42 проміле (в крові водіїв вміст алкоголю не повинен перевищувати 0,2 проміле), копією водійського посвідчення, довідкою АРМОР, довідкою НАІС, , направленням на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 13.08.2020 року.

Також суддя апеляційної інстанції враховує, що ОСОБА_1 знав про складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, який було передано на розгляд Новотроїцького районного суду Херсонської області за місцем його проживання, про розгляд справи належним чином повідомлений (поштове відправлення про вручення, повістку про розгляд справи отримано ОСОБА_1 02.09.2020 року), а тому суддя апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 мав змогу надати пояснення під час судового розгляду в суді першої інстанції щодо фактичних обставин справи, надати на підтвердження належні та допустимі докази щодо закриття справи у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а також додаткові обґрунтування для з`ясування фактичних даних, які мають значення для вирішення справи та з якими не погоджувався правовопорушник.

Твердження апелянта про виключення провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі чинної редакції КУпАП на сайті Верховної Ради України в редакції Закону № 2617-VIII суддя до уваги не приймає, виходячи з наступного.

На день вчинення правопорушення (22 травня 2020 року) диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачала відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З 01.07.2020 року почав діяти Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень». Цей закон криміналізував керування автомобілем у стані сп`яніння. Однак вже 03.07.2020 року набув чинності інший Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який скасував кримінальну відповідальність та повернув адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип Верховенства права.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно переглядати рішення.

При цьому, на цій стадії судом апеляційної інстанції не перевіряється застосування законодавцем юридичної техніки переривання дії акта, який встановлював і продовжив встановлювати певну адміністративну відповідальність, шляхом його скасування 01.07.2020 року та відновлення 03.07.2020 року. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП оцінювалась суддею першої інстанції під час розгляду справи та була визнана обґрунтованою. На даному етапі дії суд апеляційної інстанції передбачає перегляд рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги. Підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин суддя апеляційної інстанції не вбачає, оскільки доводів, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено, іншихналежних та допустимих доказів щодо закриття справи у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення - суду не надано.

Твердження апелянта про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння працівниками поліції проведено за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6810», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України та не може бути використаний судом, як беззаперечний доказ вини водія у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - суддя апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки за правильність справ про адміністративні правопорушення та їх повноту оформлення на розгляд уповноважених на те органів і посадових осіб, в тому числі до суду, відповідає орган, що надсилає справу до суду, а тому дане твердження апелянта не стосується предмета оскарження, тому розгляду не підлягає.

Відповідно до ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП - особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Вважаю, що суд першої інстанції належним чином врахував характер вчиненого правопорушення, які відносять до порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 34 КУпАП, обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбаченні ст. 35 КУпАП та обґрунтовано обрав вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП та вимогам Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Суддя апеляційної інстанції вважає за необхідне роз`яснити, що особи, які вчиняють адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, становлять підвищену суспільну небезпечність для оточуючих, оскільки стягнення у санкції даної статті КУпАП з кожним роком постійно суттєво посилюється і на даний час є безальтернативно суворим. Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та спростовуються матеріалами адміністративної справи, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції або закриття провадження у справі, підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 294, 295 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новотроїцького районного суду Херсонської області від 15.09.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - без змін.

Постанова Херсонського апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Л.Заіченко