Справа № 464/5917/19 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 33/811/127/20 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 24 грудня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 24 грудня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 26.10.2019 о 00 год. 25 хв. на вул. Навроцького, 19 у м. Львові, керував автомобілем марки «Chevrolet», р.н. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР.

На дану постанову судді правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що повністю визнає свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення, розуміє усі правові наслідки вчинення адміністративного проступку.

Зазначає, що його діями не заподіяно шкоди державі чи комунальній власності, а також майну третіх осіб, інших адміністративних порушень він не вчинив та не вчиняв їх у минулому.

Вказує, що 24.12.2019 судом першої інстанції винесено рішення за наслідками розгляду справи за обставин скоєння ним 26.10.2019 адміністративного правопорушення. Виконавче провадження з примусового виконання стягнення у вигляді штрафу на даний час не відкрито. Проте на час надходження даної апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції закінчаться передбачені ст. 38 КУпАП строки притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім цього зазначає, що на судовому засіданні в суді першої інстанції не був присутнім, оскільки перебував у хворобливому стані, звертався в медичний заклад (підтвердження додаються), примірник постанови суду від 24.12.2019 ним отримано по пошті лише 17.01.2020, про що свідчить скрін з сайту поштових відправлень.

Просить постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 24 грудня 2019 року скасувати, постановити нову постанову, кою визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження у справі закрити за закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Одночасно просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції, оскільки такий пропущено з поважних причин, а саме, судовий розгляд в суді першої інстанції відбувся без його участі, а копію постанови судді ним отримано лише 17.01.2020.

У зв`язку з тим згадана апеляційна скарга призначалась до розгляду в приміщенні Львівського апеляційного суду на 19 лютого 2020 року. При цьому 19 лютого 2020 року на адресу суду поступило клопотання від правопорушника ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи. Апеляційний розгляд було відкладено на 11 березня 2020 року, однак знову ж таки ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке було вручене останньому 03 березня 2020 року, повторно не з`явився в суд для участі в розгляді справи та про причини неявки суду не повідомив і клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

У зв`язку з цим суд вважає, що наведена поведінка учасників процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Відповідно ж до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника та його захисника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

А тому, вивчивши матеріали справи та розглянувши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга правопорушника ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 при вищезгаданих обставинах справи вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 267071 від 26.10.2019; даними талону тестування на алкоголь апарату «Drаger» (прилад № ARHF-0060, принтер № ARFA- 5358) від 26 жовтня 2019 року о 01 год. 11 хв., відповідно до якого у ОСОБА_1 у випарах з ротової порожнини наявний алкоголь - 0,65 ‰; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , де вказано, що останні були свідками того, що ОСОБА_1 проходив перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Drager», результат тесту 0,65 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №557226 від 26.10.2019, що стало причиною зупинки.

На думку апеляційного суду, при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Що ж стосується покликання апелянта в апеляційній скарзі про закриття справи на підставі ст. 38 КУпАП, то така не може прийнята до уваги, оскільки ст. 38 КУпАП визначає строки накладення адміністративного стягнення та вказує, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, то адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

А як вбачається з матеріалів справи та прийнятого рішення зазначене правопорушення вчинено ОСОБА_1 26 жовтня 2019 року, а рішення по справі про накладення на нього стягнення прийнято районним судом 24 грудня 2019 року, тобто у визначений ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк.

Таким чином з огляду на викладене апеляційний суд вважає за необхідне відмовити правопорушнику ОСОБА_1 в задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції відносно нього залишити без змін.

При цьому правопорушнику ОСОБА_1 необхідно поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 24 грудня 2019 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити правопорушнику ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 24 грудня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 24 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В. Михалюк