Справа № 462/1183/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 квітня 2020 року суддя Залізничного районного суду міста Львова Кирилюк А.І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Залізничним РВ УМВС у Львівській області 24.06.1996, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Львові, місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса здійснення підприємницької діяльності: 79052, Залізничний р АДРЕСА_2 , фізична особа - підприємець Візний ОСОБА_2 діє на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дата та номер запису про проведення державної реєстрації - 21.01.2005, 0002606. Основним видом діяльності Підприємця є діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (код згідно з КВЕД ДК 0092010- 56.10).

за ч.3 ст.41 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

В ході інспекційного відвідування, яке проводилося з 10.02.2020 р. по 13.02.2020 р. на підставі наказу Головного управління Держпраці у Львівській області від 10.02.2020 №0308-П встановлено, що фізичною особою-підприємцем Візним ОСОБА_3 порушено вимоги ч.1,3 ст., 24 КЗпП України, постанови КМУ від 17 червня 2015 р. № 413.

Головними державними інспекторами Головного управління Держпраці у Львівській області 10.02.2020 відвідано заклад громадського харчування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 .Під час інспекційного відвідування в закладі працювала продавцем ОСОБА_4 , яка надала пояснення, що вона «стажується у ФОП ОСОБА_1 , виконуючи трудові функції продавця», трудового договору або ж інших договорів на надання послуг чи виконання робіт з ФОП ОСОБА_1 не укладала та не підписувала.

Таким чином, ФОП Візний ОСОБА_2 без оформлення трудових відносин використовує найману працю 1 особи: ОСОБА_4 , що підтверджено поясненням найманого працівника, поясненням ОСОБА_5 та зафіксовано засобами фототехніки та відеотехніки. Фактично наймана особа була допущені до виконання посадових обов`язків продавця без укладання трудового договору та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, що суперечить вимогам ч. 1, 3 ст.24 КЗпП України, постанови КМУ від 17 червня 2015 р. № 413 та ненарахування заробітної плати тягне за собою порушення вимог ст.ст. 253, 254 КЗпП України. Ст. 253 КЗпП України передбачає, що особи, які працюють за трудовим договором на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності або у фізичної особи- підприємця, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. «Підлягають соціальному страхуванню» означає не лише наявність у всіх працівників права на одержання відповідних видів допомоги по соціальному страхуванню, а й сплату зборів на обов`язкове соціальне страхування. Відповідно до ст. 254 КЗпП України джерелами коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування є внески власників підприємств, установ, організацій або уповноважених ними органів чи фізичної особи, працівників.ФОП ОСОБА_1 допущено до роботи працівника: без укладення трудового договору, оформлення наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та додатково пояснив, що викладені протоколі про адміністративне правопорушення № ЛВ11100/1468/АВ/П/ПТ від 13.02.2020 року повністю відповідає дійсності, однак сам ОСОБА_1 вважає що покарання йому слід обрати у вигляді попередження, так як викладені обставини мали місце вперше, та більше не повторяться.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення № ЛВ11100/1468/АВ/П/ПТ від 13.02.2020 року, актом інспекційного відвідування № ЛВ11100/1468/АВ від 13.02.2020 року, поясненнями осіб, згідно яких, викладені у протоколі обставини знаходять своє підтвердження, витягом з реєстру та довідкою.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, факт адмінправопорушення стверджується матеріалами адміністративної справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення № ЛВ11100/1468/АВ/П/ПТ від 13.02.2020 року, актом інспекційного відвідування № ЛВ11100/1468/АВ від 13.02.2020 року, поясненнями осіб, згідно яких, викладені у протоколі обставини знаходять своє підтвердження, витягом з реєстру та довідкою, а тому вважаю, що є всі підстави до притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 41 КУпАП, враховуючи особу ОСОБА_1 , а також факт визнання ним вини, вважаю за необхідне накласти стягнення у виді мінімального штрафу передбаченого інкримінованою статтею у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір 0,2 прожиткового мінімуму працездатних осіб.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст.283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 /вісім тисяч п`ятсот/ грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 420 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя:/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: А.І. Кирилюк