Справа № 567/1151/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., з участю секретаря Клімович О.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Божко Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог матеріали, які надійшли від Острозького ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, тимчасово не працюючого (зі слів), місце проживання : АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

26.10.2020 р. о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 в м.Острог по проспекту Незалежності Рівненської області керував автомобілем марки "Geely JL 7162 MK 1.6", реєстраційний номер НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на предмет визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №2441 від 26.10.2020 р., результат огляду 2,99 проміле.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, частково підтвердив обставини, викладені у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення. Пояснив, що у день та час, вказаний у протоколі він автомобілі на прохання дружини поїхав за нею, щоб підвезти її додому. Під`їзжаючи додому його зупинили працівники поліції у зв`язку із допущеним ним, на їхню думку, порушенням ПДР України. В нього перевірили документи, запропонували пройти освідчення на стан сп`яніння, на що він погодився. Після продування алкотестера результат був позитивний та він не погодився з таким результатом. Працівники поліції не пропонували йому пройти освідчення в медичному закладі, а тому він самостійно поїхав у медичний заклад, де близько 19 год. в нього взяли на дослідження кров та після повторного використання алкотестера ознак сп`яніння не виявлено. Зазначив, що 26.10.2020р. він алкогольні напої не вживав та не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Божко Т.Ю. в судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що 26.10.2020р. ОСОБА_1 під час керування автомобілем не перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується довідкою КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» №518 від 02.12.2020р. Зазначила, що покази алкотестера, з використанням якого ОСОБА_1 проходив освідчення у присутності працівників поліції, є недостовірними та викликають сумніви.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника адвоката Божко Т.Ю. на спростування обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд при вирішенні питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності виходить з наступного.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. №1452/735 та «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103.

Відповідно до вказаних нормативно-правових актів оглядові на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння згідно з ознаками такого стану, встановленими у вищезгаданій Інструкції, затвердженій спільним наказом МВС України та МОЗ України.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, ознаками алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук.

Тобто працівники поліції вказали підстави у зв`язку з якими вони вважають, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу на визначення стану сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» у присутності двох свідків.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що після зупинки керованого ОСОБА_1 автомобіля, йому як водію було вказано про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти освідчення на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 спочатку відмовився, водночас зазначаючи, що напередодні до пізньої ночі вживав спиртні напої (файли PICT0005 та PICT0004). В подальшому у присутності двох свідків ОСОБА_1 було повторно запропоновано пройти освідчення, на що ОСОБА_1 погодився. ОСОБА_1 було надано для ознайомлення свідоцтво про повірку алкотестера, водій оглянув цілісність упаковки трубки до алкотестера, роз`яснено порядок застосування приладу, після чого водій продув алкотестер, показ якого становив 2,99 проміле. На запитання поліцейського чи погоджується ОСОБА_1 з вказаним результатом водій заперечень не висловлював. На запитання поліцейського чи буде ОСОБА_1 проходити освідчення у медичному закладі водій не висловлював наміру пройти повторне освідчення (файли PICT0003 та PICT0002).

З роздруківки тестування на алкоголь № 2441 від 26.10.2020р. встановлено, що при проведенні освідчення ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння результат тесту 2,99 проміле.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №438305 від 26.10.2020р., ОСОБА_1 цього дня о 18 год. 00 хв. в м.Острог по проспекту Незалежності Рівненської області керував автомобілем марки "Geely JL 7162 MK 1.6", реєстраційний номер НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на предмет визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №2441 від 26.10.2020 р., результат огляду 2,99 проміле.

З пояснень, наведених ОСОБА_1 у складеному відносно нього протоколі, останній вказав, що «вчора пив», фактично погодившись з правопорушенням, вчинення якого йому ставиться у провину.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дійсність обставин, викладених у протоколі серії ДПР18 № 438305 від 26.10.2020р., засвідчили своїми підписами у протоколі. Підстав ставити під сумнів об`єктивність та неупередженість залучених свідків судом не встановлено, і таких доказів ні ОСОБА_1 , ні його захисником не наведено.

В ході судового розгляду не встановлено підстав вважати, що поліцейські, перебуваючи при виконанні службових обов`язків, діяли упереджено по відношенню до ОСОБА_1 , переслідуючи інші цілі, а ніж передбачені законодавством у випадку виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не навів суду будь-яких обгрунтованих доводів та не надав суду жодних доказів, які б спростовували обставини, встановлені поліцейськими та зафіксовані у процесуальних документах, зібраних у матеріалах справи, які було досліджено судом.

Суд не приймає до уваги доводи захисника Божко Т.Ю. на підтвердження спростування провини ОСОБА_1 , в яких вона висловлювала припущення щодо технічної несправності приладу з використанням якого ОСОБА_4 проходив освідчення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що освідчення ОСОБА_1 на предмет перебування у стані алкогольного сп`яніння було проведено із застосуванням приладу «Alcotest 6810 ARBH-0619» та згідно сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-96-2007 від 10.07.2007р. тип засобів вимірювальної техніки «Газоаналізатор Alcotest 6810» зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У788-07. Як вбачається з роздруківки тесту на алкоголь № 2441 прилад з використанням якого було проведено освідчення ОСОБА_1 востаннє калібрувався 19.08.2020р. та відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 7А/180 за результатами повірки вищевказаний прилад «Alcotest 6810 ARBH-0619» відповідає вимогам та може використовуватись до 19.08.2021р.

З огляду на викладене, судом не встановлено підстав ставити під сумнів технічну справність та точність показів приладу з використанням якого було проведено освідчення ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 та його захисник Божко Т.Ю. на підтвердження своїх доводів про невинуватість ОСОБА_1 надали суду довідку КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» № 518 від 02.12.2020р., згідно якої ОСОБА_1 26.10.2020р. о 19 год. 15 хв. звертався до лікарні з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та в результаті обстеження ознак сп`яніння не виявлено.

Відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Водночас згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд не приймає до уваги довідку КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» №518 від 02.12.2020р. як доказ невинуватості ОСОБА_1 , та висновок наведений у ній про відсутність ознак сп`яніння вважає недійсним, оскільки огляд у закладі охорони здоров`я було проведено у відсутності поліцейського, в той час як судом було встановлено, що останній запитував у ОСОБА_1 після застосування алкотестера та отримання позитивного результату щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, про його бажання пройти повторне освідчення у медичному закладі, та ОСОБА_1 такого наміру не висловлював, що підтверджується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Згідно п.2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав вважати їх недопустимими суд не вбачає.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР, за якими водієві забороняється керувати транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а тому в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Окрім того, відповідно до ст.16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно довідки Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, ОСОБА_1 26.10.2020р. притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1, 5 ст.121, ст.125 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілем є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Так, згідно правового поля України (п.2.9 «а» ПДР України, ст.16 Закону України «Про дорожній рух») водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та згідно ст.130 КУпАП у разі порушення встановлених заборон водій несе встановлену відповідальність.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення враховується особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки вчинене ОСОБА_1 правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху, допущене ним правопорушення є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку для учасників дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю. Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення не встановлено. При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, раніше притягувався до адміністративної відповідальності, за віком та станом здоров`я є працездатним, має на утриманні неповнолітнього сина, перевищення ОСОБА_1 норми показника алкогольного сп`яніння було допущено ним майже більш як у 15 разів від максимально допустимого показника, ОСОБА_1 як водій повинен був розуміти існуючі додаткові обмеження щодо вживання спиртних напоїв особами, які здійснюють керування транспортними засобами, однак знехтував та проігнорував такими обмеженнями, а тому беручи до уваги, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, суд вбачає фактичні та правові підстави для застосування адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень, що буде відповідати характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.23, 24, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.221, 276, 283, 284 КУпАП, -

постановив :

Визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме у сумі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.