Справа № 265/971/20
Провадженя№ 3/266/607/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Шишилін О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2020 року, о 10 годині 30 хвилин, Донецька область, в Волноваському районі, с. Виноградне вул.. Радянська водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkcwacen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , з наявними ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, сухість у роті. Від продуття газоаналізатора «Drager», а також від проходження медичного обстеження на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи в черговий раз до суду не з`явився, будь-яких заяв не надав, причин своєї неявки суду не повідомив.

За загальними вимогами ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст.268 КУпАП у даній категорії справ не передбачає обов`язкової присутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності коли вона сповіщена про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи призначався неодноразово, а ОСОБА_1 сповіщений про місце і час розгляду справи належним чином жодного разу не з`явився на розгляд справи.

Так при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи відбудеться в Орджонікідзевському районному суді м. Маріуполя. Оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотання про передачу справи на розгляд за місцем його мешкання, справа на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 25.02.2020 р. була направлена до Приморського районного суду м. Маріуполя. В призначене судове засідання 25.03.2020 р. ОСОБА_1 повідомлений належним чином не з`явився, однак враховуючи його заяву про перенесення справи, судом було вжито заходів для належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи на 14.04.2020 р. В призначену дату ОСОБА_1 сповіщений про місце і час розгляду справи належним чином замовною кореспонденцією (а.с.21-22) до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, доказів на поважність причин неявки не надав, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

Таким чином враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце розгляду справи не з`явився у судове засідання, доказів на поважність причин неявки не надав та не подав заяву про відкладення, обізнаний про наявність відносно нього матеріалу про адміністративне правопорушення, не цікавиться його станом, що дає суду підстави вважати, що ОСОБА_1 зловживає своїми правами, розраховуючи на настання наслідків передбачених п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, суд приходе до висновку про можливість розгляду справи у його відсутність.

Так у протоколі ДПР18 №061889 від 31.01.2020 року зафіксована відмова ОСОБА_1 від освідування на визначення стану алкогольного та наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Volkcwacen Golf, номерний знак НОМЕР_1 на вимогу працівників поліції в порядку визначеному статтею 266 КУпАП в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога для визначення стану алкогольного та наркотичного сп`яніння. Як наслідок було складено відповідний протокол. З протоколу вбачається, що його було складено в присутності ОСОБА_1 і йому було роз`яснено поліцейським сутність інкримінованого правопорушення, та правові наслідки такої відмови від огляду, проте не зважаючи на все він так і не надав згоди пройти огляд на стан сп`яніння. Крім того з пояснень ОСОБА_1 , які він надав при складанні протоколу, та які містяться у графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» вбачається, що останній визнавав себе винним, оскільки вжив пляшку пива та керував автомобілем та був зупинений поліцією, від продуття алкотестеру та від огляду у медичному закладі відмовився.

Згідно із ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином в діях ОСОБА_1 є наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка полягає саме у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Саме таких висновків дійшов Апеляційний суд Донецької області у своїй постанові від 02.07.2018 р. у справі № 266/2712/18.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же самий час, суд зазначає, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що відповідає п. 1 розділу IX Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх справ України за № 1395 від 07.11.2015 року, тобто від часу зупинки та відсторонення водія від керування та проходження огляду на стан сп`яніння проходить певний час.

З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Визначаючи міру адміністративного стягнення, яку необхідно призначити правопорушника, суд виходить із того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, шляхом відмови від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння, що є не тільки обставиною, що обтяжує відповідальність, а є умисно вчиненим правопорушенням, оскільки сідаючи за керування транспортним засобом водій повинен усвідомлювати всю відповідальність та настання можливих наслідків та дій, загрозу яку він може нести не тільки собі, а й усім учасникам дорожнього руху, тому суд вважає доцільним та достатнім для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ) визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень (розрахунковий рахунок № UA0005001, одержувач Донецьке ГУК / м. Донецьк/, , код платежу 21081300) з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 420,40 грн. на користь держави з наступними реквізитами (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106, , банк отримувача Казначейство України( ЕАП), розрахунковий рахунок №UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Суддя: Шишилін О. Г.