Справа № 465/1859/20 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 33/811/895/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд в складі: судді Белени А.В.,

з участю особи, яку звільнено від адміністративної

відповідальності - ОСОБА_1 ,

представника адвоката Голуба О.Є.,

потерпілого - ОСОБА_2 ,

представника потерпілого адвоката Ікавого М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 12 травня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Франківського районного суду м.Львова від 12 травня 2020 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ЛКП «Львівелектротранс» водієм трамваю, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 27 червня 2018 року в 11:54 год. керуючи трамваєм марки «КТ4СУ» д.н.з. № НОМЕР_1 на перехресті вул.Личаківська-Філатова у м.Львові, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідним чином не застосував гальмування транспортного засобу, коли у нього виникла небезпека для руху, своїми діями створив небезпеку для дорожнього руху, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем марки «Форд КУГА» д.н.з. НОМЕР_2 , завдавши транспортним засобам механічних пошкоджень, чим порушив п.п.1.5; 1.10; 2.3 б,д; 12.3 ПДР України, внаслідок чого на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №400457 від 19.03.2020.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою закрити провадження з підстави передбаченої п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Вважає, що висновки в постанові викладено однобічно із недостатнім врахуванням всіх фактичних обставин справи.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження постанови апелянт мотивує тим, що при розгляді справи судом першої інстанції він участі не приймав, оскільки не був повідомлений про дату та час судового засідання. Судом не було враховано, що з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" №211 від 11.03.2020 (з урахуванням подальших змін, внесених постановами Кабінету Міністрів України № 343 від 04.05.2020 та №392 від 20.05.2020) установлено з 12.03.2020 до 22.06.2020 на усій території України введено карантин. Дані обставини вплинули на вручення та належне отримання ним судової повістки, а про згадану постанову він дізнався про оскаржувану постанову суду лише під час ознайомлення з матеріалами справи 11.06.2020.

Апелянт свої апеляційні вимоги мотивує тим, що приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що його вина підтверджується зібраними по справі матеріалами, при цьому взагалі не зазначив якими саме, та не здійснив належним чином оцінку доказів, яка б ґрунтувалася на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Складання протоколу, в якому вказується про порушення ним вимог п.1.5, 1.10, 2.3 б,д, 12.3 Правил дорожнього руху є неправомірним, оскільки викладені у протоколі висновки не відповідають дійсним обставинам, а сам протокол складений з порушенням строків складання протоколу про адміністративне правопорушення визначених ст.254 КУпАП через 21 місяць після ДТП.

З положень Розділу IV КУпАП вбачається, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення визначається КУпАП та іншими законами України, та розпочинається складанням протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженими на те посадовими особами або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Такий протокол у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Апелянт зазначає, що як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення подія ДТП мала місце 27.06.2018 об 11 год. 54 хв. у м.Львові, а протокол про адміністративне правопорушення БД №400457 складено 19.03.2020 в 11 год. 20 хв., тобто за межами встановленого положеннями ч.2 ст. 38 та ст. 254 КУпАП строку. Сам протокол про адміністративне правопорушення при таких обставин не може розглядатися судом та бути оцінений, як допустимий доказ у відповідності до положень ст. 251 КУпАП.

Також апелянт вказує, що підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №400457 від 19.03.2020 стала постанова Львівського апеляційного суду від 09.01.2020 у справі № 464/4904/18 згідно якої постанову Сихівського районного суду м. Львова від 06.11.2018 в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП (якою справу закрито у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення) - залишено без змін. Однак, вищезазначеною постановою Львівського апеляційного суду у його діях не було встановлено склад адміністративного правопорушення, їх причино-наслідковий зв`язок з фактом виникнення даної ДТП, а також не встановлювався момент виникнення небезпеки для руху шляхом правової оцінки всіх зібраних доказів по справі. Не беручи до уваги те, що висновком судової автотехнічної експертизи № 2149 від 31 липня 2019 року, який було додано до матеріалів про адміністративне правопорушення, зазначається, що він, як водій трамваю КТСУ4 №1103, повинен був рухаючись трамваєм по вулиці Личаківській у напрямку нерегульованого перехрестя вказаної вулиці з вул. Філатова, своєчасно застосувати гальмування вказаного транспортного засобу з моменту, коли у нього виникла небезпека для руху. При цьому, оскільки така оцінка виходить за межі компетенції судової автотехнічної експертизи, судом, шляхом правової оцінки всіх зібраних доказів по справі, момент виникнення небезпеки для руху встановлений не був. Вважає, що усі дані експертизи ґрунтуються саме на моменті, коли у нього виникла небезпека для руху, що має вирішальне значення у причино-наслідковому зв`язку його дій з фактом виникнення ДТП. Отже в момент, коли у нього виникла небезпека для руху він не мав технічної можливості уникнути зіткнення зі згаданим автомобілем «Форд-Куга» своєчасним застосуванням екстреного гальмування трамвая.

Однак, судом при визнанні його винуватим у вчиненні ДТП не досліджувалися вищезазначені обставини та докази, не викликався для дачі пояснень інший учасник ДТП, не було взято до уваги та не спростовано його пояснення до протоколу про адміністративне правопорушення, в яких він виклав свої заперечення, зазначені обставини також підтверджують неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

У матеріалах адміністративної справи не містяться докази про перевищення ним швидкості руху, що би унеможливлювало об`єктивну спроможність виявити небезпеки для руху, яка була спровокована саме діями водія автомобіля чим і створила ДТП.

Вважає, що Постанова Львівського апеляційного суду від 09.01.2020 у справі № 464/4904/18 згідно якої постанову Сихівського районного суду м. Львова від 06.11.2018 в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, якою справу закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення - залишено без змін не є підставою для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки вищезазначеною постановою Львівського апеляційного суду у його діях не було встановлено склад адміністративного правопорушення, їх причино-наслідковий зв`язок з фактом виникнення даної ДТП, а також не встановлювався момент виникнення небезпеки для руху шляхом правової оцінки всіх зібраних доказів по справі. А тому складання протоколу на нього 19.03.2020, майже через 21 місяць, є суттєвим порушенням вимог ст.254 КУпАП.

Крім того, апелянт вважає, що виходячи з аналізу вищенаведеного та наявних в справі матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності вбачається відсутність в його діях складу правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винним у вчиненні цих правопорушень встановлено не було.

Апелянт зазначає, що висновок суду про розгляд справи без його участі є передчасним та необґрунтованим.

Крім того, в суду була можливість для перенесення розгляду справи на іншу дату оскільки строки передбачені ст.38 КУпАП вже і так були порушені при направлені до суду протоколу від 19.03.2020 про адміністративне правопорушення 27.06.2020.

За таких обставин він був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст.268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

Заслухавши пояснення та думку ОСОБА_1 , підтриману його представником адвокатом Голуб О.Є., які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку потерпілого ОСОБА_2 , підтриману його представником адвокатом Ікавим М.Р., які просили рішення суду першої інстанції залдишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обгрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 27 червня 2018 року в 11:54 год. керуючи трамваєм марки «КТ4СУ» д.н.з. № НОМЕР_1 на перехресті вул.Личаківська-Філатова у м.Львові, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідним чином не застосував гальмування транспортного засобу, коли у нього виникла небезпека для руху, своїми діями створив небезпеку для дорожнього руху, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем марки «Форд КУГА» д.н.з. НОМЕР_2 , завдавши транспортним засобам механічних пошкоджень, чим порушив п.п.1.5; 1.10; 2.3 б,д; 12.3 ПДР України,

При цьому його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №400457 від 15 березня 2020 року, висновком експерта №2149 судової автотехнічної експертизи за матеріалами справи №464/4904/18 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 від 31 липня 2019 року, та іншими письмовими доказами, а тому рішення судді про те, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП є законним та обгрунтованим.

Твердження апелянта про порушення, допущені під час складання протоколу про порушення ПДР України та в місцевому суді, то такі, на думку судді апеляційного суду, не можуть слугувати підставою для скасування постанови судді місцевого суду.

Разом з тим, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно ст. 38 КУпАП стягнення у справі про адміністративне правопорушення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи вказане вище правопорушення було виявлено 27 червня 2018 року, тобто до моменту розгляду справи в суді першої інстанції, тобто до 12 травня 2020 року пройшло більше як три місяці, а тому суддя, приймаючи рішення по справі, прийшов до вірного висновку, що провадження по даній справі підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також ураховуючи, що повноваження суду на з`ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, передбачені ст. 280 КУпАП, суддя апеляційного суду вважає, що суддею місцевого суду обґрунтовано встановлено вину ОСОБА_1 ота закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до переконання, що рішення судді по даній справі про адміністративне правопорушення є законним та обгрунтованим, а тому в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 12 травня 2020 року, в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В.Белена