Справа № 278/2775/20
Провадження №3/278/1605/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2020 року, суддя Житомирського районного суду Житомирської області Зубчук І. В. розглянувши матеріали, які надійшли з Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, мешканку АДРЕСА_1 , працюючу дояркою ТОВ «Мила кізонька Гай»

за ч.3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

02 жовтня 2020 року о 15 годині 30 хвилин гр. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , ухилилась від виконання батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_2 , 2006 року народження, який висловлювався нецензурною лайкою, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнала та пояснила, що правопорушення не вчиняла, доглядає та виховує дітей належним чином.

Дослідивши матеріали справи відносно ОСОБА_1 , приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддею встановлено, що в протоколі не вказано, якими діями особа ухилялась від виконання батьківських обов`язків.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, доповнювати, змінювати кваліфікацію тощо, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст.213, 221 КУпАП є лише розгляд справи.

Протокол не містить опису дій особи, які складають об`єктивну сторону правопорушення. З викладених вище мотивів вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом вчинення правопорушення.

Згідно положень ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено, що в діях особи є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, вважаю за необхідне закрити провадження по справі відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.221, 247, 278, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Житомирського апеляційного суду.

Суддя: І.В.Зубчук