Справа № 438/1095/20
Номер провадження 3/438/539/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 листопада 2020 р. суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

у провадженні Бориславського міського суду Львівської області перебувають матеріали адміністративної справи за № 438/10955/20, провадження № 3/438/5395/2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №105884 від 10 серпня 2020 року.

Крім цього, у провадженні перебувають також матеріали адміністративної справи за № 453/1096/20, провадження № 3/438/540/2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за 1 ст. 124 КУпАП, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №029240 від 10 серпня 2020 року.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП: якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи, що справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), вказані матеріали взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, тому є необхідність об`єднати справи за ч.1 ст.130 КУпАП та ст. 124 в одне провадження, присвоїти об`єднаній справі номер № 438/10955/20, провадження № 3/438/5395/2020.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №105884 від 10 серпня 2020 року, вбачається, що 10 серпня 2020 року о 08 год. 40 хв. в м.Бориславі по вул. В.Великого,31 керував т/з марки Opel Kadett, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер 6820» у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №029240 від 10 серпня 2020 року, вбачається, що 10 серпня 2020 року о 08 год. 40 хв. в м.Бориславі керував автомобілем Opel Kadett, д.н.з. НОМЕР_1 перед поворотом праворуч на вул. В.Великого, не врахував дорожньої обстановки, незайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем Opel Astra д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.4, 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

В судові засіданні, призначені на 02 жовтня 2020 року та 16 жовтня 2020 року ОСОБА_1 не з`явився. Через канцелярію суду надійшло клопотання про відкладення справи на іншу дату у зв`язку із перебуванням на стаціонарному лікуванні в Дрогобицькій міській лікарні №1.

16 жовтня 2020 року суддею винесене постанова про привід ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 30 жовтня 2020 року.

У судовому засіданні призначеному на 30 жовтня 2020 року особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 з`явився та заявив клопотання про витребування доказів, яке суддею було задоволено, а справу відкладено на 02 листопада 2020 року.

В останнє судове засідання, призначене на 02 листопада 2020 року особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка, до суду, не з`явився. Через канцелярію суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про чергове відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 із діагнозом нестабільна стенокардія.

Проте, відповідно до частини першої статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачена статтею 130 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк із дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

За змістом частини другої статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З огляду на те, що особа, яка притягувалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , отримував повістки, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відмітка у ньому про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться за сповіщенням суду, не подавав письмових заперечень проти протоколу, його поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Крім цього, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд повинен провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» роз`яснив судам, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника. Як зазначено у вказаній постанові, оцінюючи поведінку суду, слід враховувати, зокрема, і своєчасність призначення справи до судового розгляду, а оцінюючи характер процесу та його значення для заявника, важливість предмета розгляду та ступінь ризику для заявника, наприклад, якщо йдеться про справи, що потребують оперативного прийняття рішення; трудові справи; справи, що пов`язані зі станом здоров`я заявника; справи щодо опіки над дітьми тощо.

У пункті 7 вказаної постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказав, що судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків. Строки розгляду справи не можуть вважатися розумними, якщо їх порушено через зайнятість судді в іншому процесі, призначення судових засідань із великими інтервалами, затягування з передачею справи з одного суду до іншого у встановлених законом випадках, безпідставне задоволення необґрунтованих клопотань учасників процесу, що спричинило відкладення розгляду справи на тривалий час, відкладення справи через її неналежну підготовку до судового розгляду, невжиття заходів щодо недопущення недобросовісної поведінки учасників справи тощо, оскільки наведені причини свідчать про низький рівень організації судочинства та безвідповідальне ставлення до виконання своїх обов`язків.

Отже, зогляду на викладене, суд не вважає причини неявки ОСОБА_1 у судове засідання поважними, а тому підстави для задоволення клопотання останнього та відкладення судового розгляду справи відсутні.

При цьому, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що такі дії правопорушника, пов`язані з поданням клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з лікуванням спрямоване на умисне затягування розгляду даної справи для спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності та уникнення в такий спосіб відповідальності за вчинене правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, відсутність об`єктивних перешкод для його явки в суд та участі в судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду справи за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень за ст. 124 , ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП. Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції). Відповідно до п. 1 розділу II Інструкції, а наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Відповідно до п. 7 розділу II Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (п. 10 розділу II Інструкції). Згідно п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. У розумінні вимог ст. 266 КУпАП, п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вбачає у діях правопорушника ОСОБА_1 ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, вина правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії 10 серпня 2020 року о 08 год. 40 хв. в м.Бориславі по вул. В.Великого,31 (а.с.3) керував т/з марки «Opel Kadett», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер 6820» у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5).

Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складений повноважною особою і повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Крім протоколу, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 10 серпня 2020 року, останні підтверджують, що водій ОСОБА_1 проходив тест на стан алкогольного сп`яніння із використанням технічного засобу «Драгер» та тест показав результат 1,47 % проміле (а.с.7-8).

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з камер спостереження патрульних вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про необхідність проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння. Останній пройшов зазначений огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки у присутності двох свідків.

Зазначені обставини підтверджені актом на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, долученим до матеріалів справи. Із результатом огляду на стан сп`яніння проба позитивна 1,47 %.(а.с.4)

За таких обставин, суд вважає за необхідне накласти на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Так, ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.10.4 Правил дорожнього руху перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються поперед у нього і виконують розворот. За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю.

Згідно п.13.1Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Отже, ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів п.10.4 та п.13.1 ПДР, створив небезпеку вказаному транспортному засобу, внаслідок чого сталося ДТП.

Такі обставини справи підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії серії ОБ №029240 від 10 серпня 2020 року, схемою місця ДТП, поясненнями водіїв обох транспортних засобів та свідків.

Вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, оскільки під час керування автомобілем він грубо порушив вимоги п. 10.4, 13.1 ПДР України, що призвело до вказаної вище події. Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також наслідки вчиненого ним правопорушення (пошкодження транспортного засобу), ставлення його до скоєного, вважаю за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді накладання адміністративного штрафу.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» Судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Судом не встановлені обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 гривень 40 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 124, 130, 251, 252, 256, 266, 283-285 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки невідомий, винним винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП та застосовувати до нього адміністративне стягнення:

- за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

В порядку ст. 36 ч.2 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки невідомий, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. (Рахунок: 3001, отримувач: ГУК Львівської області 21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 38008294, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку: 899998, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху»).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки невідомий судовий збір на користь держави в розмірі 420 гривень 40 копійок. (Рахунок отримувача: 6001, отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір на користь держави»).

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також може бути опротестована прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження (опротестування) цієї постанови.

Суддя: А.Т. Слиш