Провадження № 3/638/3505/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм Укравто транс плюс, рнокпп НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП,-

встановив:

До Дзержинського районного суду м.Харкова надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП.

Згідно даних протоколу серії АПР №277148 від 11.09.2020 року 11.09.2020 року об 11 годині 07 хвилин водій автобусу БАЗ А079 державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 за адресою м. Харків, вул. Дерев`янка 7 здійснював перевезення пасажирів по міському автобусному маршруту № 55Е «вул.Наталії Ужвій пр. Перемоги» у кількості загалом 22 пасажири, що перевищує 50% місць для сидіння передбачений технічної характеристикою даного транспортного засобу, в якому передбачено 21-е посадочне місце для сидіння , чим порушив пп.10, п.14 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року про встановлення карантину та запроваджень посилених протиепідемічних заходів хвороби COVID-19 спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2.

ОСОБА_1 надав до суду пояснення, в яких зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про порушення ним пп.10 п.14 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року «Про запобігання проширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CоV-2», який на час розгляду справи виключено на підставі постанови Кабінету міністрів України № 848 від 16.09.2020 року, отже є підстави для закриття провадження у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність. Вважає, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучений документ, що підтверджує технічні характеристики транспортного засобу, свідки до складання протоколу не залучались. Крім того зазначив, що перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті № 55е здійснюється у експресному режимі, а не в режимі маршрутного таксі, та взагалі не підпадає під дію обмежень перевезень, встановлених Постановою КМУ № 641. Вважає, що в обов`язки водія транспортного засобу не входить спостерігати за кількістю пасажирів в салоні керованого ним автобусу. На підставі викладеного просив провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду свої пояснення.

Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, дійшов наступного.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачену адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Крім того, згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП встановлює перелік доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Зокрема, такими доказами, згідно вищевказаної статті, можуть бути пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" унормовано, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Диспозиція ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Кваліфікуючі ознаки правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, мають бути конкретно зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення як того вимагає ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є здійснення винною особою діянь, які прямо заборонені Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та деталізовані у постанові Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020, рішеннями органів місцевого самоврядування.

Так, до суду взагалі не надані копії технічної документації транспортного засобу, із зазначеною належною кількістю місць сидіння. Таким чином, суд позбавлений можливості вирішити питання, чи здійснювалося перевезення пасажирів у кількості, що перевищує 50 % кількість місць для сидіння, передбачену технічною документацією транспортного засобу.

Крім того, відповідно п.4 ПКМУ № 641 від 22.07.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»:«Жовтий», «Помаранчевий» або «Червоний» рівень епідемічної небезпеки встановлюється на території регіону, в якому наявне значне поширення COVID-19.

Рівень епідемічної небезпеки може змінюватися для всієї території регіону або території окремих адміністративно-територіальних одиниць регіону.

В протоколі відсутнє посилання на нормативний акт, який відносить Харківський регіон до певного виду рівня епідемічної небезпеки, який діяв на момент складання протоколу.

Відповідно до підпункту 10 пункту 14 вказаної постанови передбачалася заборона на перевезення пасажирів автомобільним та міським електричним транспортом у кількості, більшої ніж 50% від кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу, якщо регіон віднесений до «помаранчевого» рівня епідемічної небезпеки. Але, в протоколі не вказано про віднесення Харківського регіону до «помаранчевого» рівня епідемічної небезпеки. Крім того підпункт 10 пункту 14 даної постанови виключений постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2020 року № 848.

Так, підпункт 10 пункту 14 Постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 року, який порушив ОСОБА_1 - виключено на підставі Постанови КМ№ 848 від 16.09.2020.

Частиною 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Таким чином в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.44-3, 221, 247, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя: Д.В.Цвірюк