Справа № 603/688/20
Провадження № 3/603/297/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" листопада 2020 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. розглянувши матеріали, що надійшли від Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого,

- за ч. 2 ст. 173-2 та ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

10.11.2020 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою с.Ковалівка Монастириського району Тернопільської області, вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до колишньої тещі ОСОБА_2 , з якою спільно проживають в одному домогосподарстві, що виражалось в нецензурній лайці, погрозах фізичною розправою та намаганні побити, що викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Окрім цього, 11.11.2020 року близько 14 год. 40 хв. ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою с.Ковалівка Монастириського району Тернопільської області, вчинивши домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї співжительки, вчинив злісну непокору працівникам поліції, а саме, на розпорядження працівників поліції припинити протиправні дії, не реагував, продовжував нецензурно лаятись та відмовлявся слідувати до адмінбудинку ВП для складання адміністративного протоколу (Справа №603/690/20).

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав повністю у вчиненому розкаявся, й надав пояснення що відповідали суті правопорушень викладених у адміністративних протоколах.

Суд, ознайомившись з матеріалами адміністративних справ, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази дійшов наступного висновку.

Згідно приписів ч. 2 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку вчинення дій особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме за вчинення домашнього насильства.

Відповідно до ст. 185 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Окрім визнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні вищевказаних правопорушень підтверджується належними та допустимими доказами, що були предметом перевірки в судовому засіданні.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаних правопорушень підтверджується такими засобами доказування:

-даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення від 11.11.2020 року серії АПР18 №174461, складеного начальником СППП Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції Лось М.В.;

-даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення від 11.11.2020 року серії АПР18 №174407, складеного інспектором СРПП №1 Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції Грижаком М.П.;

-заявою та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 11.11.2020 року та 11.11.2020 року відповідно;

-письмовим поясненням свідка ОСОБА_3 від 11.11.2020 року, які містяться в матеріалах справи і згідно яких остання пояснила, що була свідком конфлікту який виник між ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та його колишньою тещею ОСОБА_2 під час якого ОСОБА_1 ображав свою колишню тещу нецензурними словами, погрожував їй;

-Рапортом старшого оперуповноваженого СКП Монастириського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції Б`єнь М., що міститься в матеріалах справи і згідно якого останній вказав, що ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, образливо виражався в сторону працівників поліції, погрожував фізичною розправою. На вимогу працівників поліції припинити протиправні дії ОСОБА_1 не реагував та продовжував свої протиправні дії направлені в сторону працівників поліції;

- Рапортами оперуповноваженого СКП Монастириського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції Липки В. та начальника СППП Монастириського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції Лося М., які містяться в матеріалах справи і згідно яких ними були вказані аналогічні підставивчинення ОСОБА_1 злісної непокори працівникам поліції, що і в вищевказаному рапорті ;

Оцінюючи встановлені судом обставини та аналізуючи вимоги законодавства, що регулюють спірні правовідносини суд констатує наступне.

Відповідно до диспозиції ст. 173-2 КУпАП, суб`єктом цього адміністративного правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила будь-які дії фізичного, психологічного чи економічного характеру саме до одного із членів своєї сім`ї (домашнє насильство), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство (саме такий вид домашнього насильства, інкримінований ОСОБА_1 ) - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно матеріалів адміністративних справ, пояснень, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 вчиняв протиправні дії психологічного характеру, а саме домашнього насильства у вигляді погроз та образ.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення насильства психологічного характеру, зокрема вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Також, суд враховує, що працівниками поліції правильно було кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП - злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Згідно ст.ст. 1, 2 Розділу 1 Загальних положень Закону України «Про національну поліцію» національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку завданням якої є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до п. 18 ст. 23 Розділу ІV вищевказаного закону поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для запобігання та припинення насильства в сім`ї.

Верховний Суд України в Постанові №8 від 26.09.1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» з подальшими змінами роз`яснив, що за змістом ст. 185 названого Кодексу злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції (поліції) при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Саме на це тлумачення посилається Конституційний Суд України у своєму Рішенні №10-рп/2011 від 11.10.2011 року.

Щодо злісної непокори законній вимозі поліцейського суд зазначає, що злісною непокорою в даній справі є невиконання ОСОБА_1 вимог поліцейських припинити протиправні дії по відношенню до ОСОБА_2 та до працівників поліції із застосуванням нецензурної лайки на адресу поліцейських та відмови законній вимозі працівників поліції щодо слідування до адмінбудинку Монастириського відділення поліції для складання адміністративного протоколу (ч. 1 ст. 259 КУпАП).

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП вчинення насильства в сім`ї, в даному випадку ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення насильства в сім`ї та ст. 185 КУпАП - злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Більш серйознішим правопорушенням з числа вчинених є правопорушення за яке передбачено більш суворе стягнення, а тому в порівнянні між санкціями ч. 2 ст. 173-2 та ст. 185 КУпАП стягнення повинно бути накладено за ст. 185 КУпАП, оскільки більш суворе стягнення передбачено у санкції саме цієї статті.

Згідно з ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, керуючись ст. 33 КУпАП, приймаючи до уваги характер вчинених правопорушень, особу винного, ступінь його вини, беручи до уваги пом`якшуючі правопорушення обставини, до яких суд відносить - розкаяння у вчиненому, як обтяжуючі обставини - повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню та вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ст. 185 КУпАП у виді громадських робіт, що є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Саме таке стягнення на переконання суду буде співмірним вчиненому діянню, узгоджуватиметься з принципами доцільності, справедливості та невідворотності відповідальності та відповідатиме його меті.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, ч. 2 ст. 173-2, 185 ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 та ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян