Справа № 143/956/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.11.2020 року м. Погребище

Суддя Погребищенського районного суду Вінницької області Сич С. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

Встановив:

До Погребищенського районного суду Вінницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 207480 від 12.08.2020 року та додані матеріали, в яких зазначено, що 12 серпня 2020 року о 20 год. 40 хв. по вул. Кармелюка, 27 в м. Вінниця водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21121, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в присутності лікаря-нарколога зі згоди водія. Висновок № 2566, опіати, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив факт керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. При цьому зазначив, що він не керував транспорним засобом в той момент, коли до нього під`їхали правники поліції, направлення до закладу охорони здоров`я на проведення медичного огляду працівниками поліції не складалося. Виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння, на його погляд, були зумовлені тією обставино, що в той вечір він працював із фарбою, яка може містити елементи опіатів.

Захисник ОСОБА_1 адвокатЦарківський О.Ю. під час розгляду адміністративного матеріалу просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки медичний огляд ОСОБА_1 на стан наркотичногосп`яніння проведений з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Покликається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не наведено ознак наркотичного сп`яніння, за наявності яких у працівників поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 знаходиться у стані наркотичного сп`яніння. Крім того, у адміністративних матеріалах відсутня копія направлення останнього до закладу охорони здоров`я на проведення медичного огляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Царківського О.Ю., дослідивши матеріали справи, суддя встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином суд перебере на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

З огляду на наведене суддя звертає увагу на гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка за своєю структурою встановлює загальні принципи та постулати щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення.

Вирішуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на розгляд даної справи, суд виходить з прецедентної практики ЄСПЛ, яка зводиться до того, що хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, однак по суті їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку суддя враховує, що адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер.

Наведені обставини свідчать, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Одним із основоположних базисних засад кримінального судочинства є забезпечення доведеності вини особи поза розумним сумнівом на підставі встановлених відповідним державним органом фактичних обставин та наданих ним доказів на їх підтвердження.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинене і особа є винною у вчиненні цього правопорушення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим звинуваченням.

Відтак, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Надаючи оцінку достатності доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя виходить із наступного.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є, зокрема керування особою транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України України від 09.11.2015 року №1452/735 (надалі - Інструкція).

Згідно із п. 6 Розділу І цієї Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених для застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

В п. 7 Розділу І Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Наведені положення Інструкції дають підстави для висновку, що в діянні винної особи наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, лише в тому разі, якщо вона керувала транспортним засобом, тобто виконувала функції водія під час його руху, в стані, зокрема, наркотичного сп`яніння.

Отже, за відсутності встановлених належними, допустимими та достовірними доказами фактів керування особою транспортним засобом та зупинки поліцейським цього транспортного засобу, підстав для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності немає.

Однак, уповноваженою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надано суду будь-яких доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 12 серпня 2020 року о 20 год. 40 хв. по вул. Кармелюка, 27 в м. Вінниця транспортним засобом ВАЗ 21121, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Крім того, за змістом ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно із п. 4 Розділу І цієї Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

В п. 12 Розділу ІІ цієї Інструкції зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Системний аналіз наведених приписів Інструкції дозволяє стверджувати, що підставою для направлення водія транспортного засобу до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння є наявність достатніх підстав вважати, що особа перебуває у такому стані, згідно з відповідними ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції.

При цьому, зважаючи на приписи ст.256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення чи в інших документах, що додаються до нього, має бути чітко зазначено, за якими саме ознаками працівник поліції дійшов висновку про перебування водія у стані наркотичного сп`яніння, що зумовлює необхідність проведення його медичного огляду.

Проте, ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в рапорті особи, яка склала цей протокол, не зазначені конкретні ознаки наркотичного сп`яніння, які б давали працівнику поліції підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції.

Разом із цим, за правилами п.8 Розділу ІІ Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Проте, в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 до КП «Вінницький обласний диспансер «Соціотерапія» для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння чи його належним чином засвідчена копія.

Крім того, суддею враховується, що в силу пункту 16 Розділу ІІІ Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення за наслідками результатів медичного огляду ОСОБА_1 було складено висновок № 2566.

Натомість, із висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.08.2020 року, виданого лікарем Комунального підприємства «Вінницький обласний диспансер «Соціотерапія» ОСОБА_2 , вбачається, що цей висновок був складений на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2566.

Водночас, зі змісту зазначеного висновку вбачається, що він не містить такого реквізиту як порядковий номер його складання.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення та у висновку медичного огляду містяться суперечливі відомості щодо порядкового номера означеного висновку, що само по собі та в сукупності із відсутністю в матеріалах справи направлення на проходження медичного огляду ОСОБА_1 чи його належним чином засвідченої копії, свідчить про складення такого висновку щодо результатів медичного огляду з порушенням Інструкції.

Наведені порушення вимог Інструкції суддя вважає істотними та такими, що по суті унеможливлюють встановлення дійсних обставин по справі.

В п. 22 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З огляду на викладене особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б у сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Ураховуючи викладене, суддя не вбачає підстав для визнання винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в судовому засіданні не доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 266, 276, 278, 284 КУпАП, суддя, -

Постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Погребищенський районний суд Вінницької області.

Суддя