ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/587/20 Справа № 213/1425/20 Суддя у 1-й інстанції - Алексєєв О. В. Суддя у 2-й інстанції - Калініч Н. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Калініч Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 22 квітня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого слюсарем ТОВ "Метінвест-ПРОМСЕРВІС", мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно викладених у постанові судді першої інстанції обставин, ОСОБА_1 29 березня 2020 року, о 00 год. 13 хв. по вул. Гірників в м. Кривому Розі Дніпропетровської області керував транспортним засобом марки "Деу Ланос", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю порожнини рота. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується чеком тестування на алкоголь за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6820» від 29 березня 2020 року, результат тесту 1,66 проміле.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.9 "а" Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Скасувати постанову поліції про притягнення його до відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

Обґрунтовуючи свою позицію в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 зазначає, що, судом не було надано належної оцінки доказам, зібраним поліцією, не допитано поліцейських та свідків, не забезпечено його правовою допомогою під час складання протоколу, що призвело до згоди з тим, що у ньому зазначено.

В матеріалах справи відсутня постанова поліції про притягнення його до відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, а також, відеозапис розгляду цієї справи працівниками поліції, тому, не можна перевірити законність процедури такого розгляду.

ОСОБА_1 вказує, що зупинка поліцейськими автомобіля була незаконною, а тому, виявлення ознак алкогольного сп`яніння у нього поліцейськими вже після незаконної зупинки, є незаконним.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не встановлено, а огляд на стан сп`яніння проводився в присутності свідків, особи яких не було встановлено.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння склав сержант ОСОБА_2 , а в чеку з приладу зазначено ОСОБА_3 , у зв`язку з чим, не зрозуміло, хто саме проводив огляд. Назва спеціального технічного засобу у зазначених документах також різниться.

Поліцейськими було порушено Інструкцію експлуатації тест приладу.

Рапорт поліцейського не містить резолюції керівника та не зареєстрований в канцелярії відповідного підрозділу поліції.

Суд не дав оцінку майновому стану ОСОБА_1 та призначив штраф у сумі 10 200 гривень не помірний для нього.

Позбавляючи ОСОБА_1 права керування транспортним засобом,суд не дав належної оцінки потребі перевезення дитини до лікарні, а також, використанню автомобіля для підробітку в службі таксі, для забезпечення родини.

Апеляційний суд, вислухавши ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим та підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №138556 від 29 березня 2020 року, наданими в судовому засіданні показами ОСОБА_1 ,

- рапортом інспектора патрульної поліції Куценко К.І. від 29 березня 2020 року, чеком тестування на алкоголь за допомогою приладу «Драгер» №6820 від 29 березня 2020 року, результат якого - 1,66 проміле,

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 погодився з результатом огляду,

-відеозаписом, постановою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер «Alkotest 6820» ARHF 0016 в присутності двох свідків, результат 1,66 ‰; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до чеку приладу Драгер «Alkotest 6820» ARHF 0016 було зафіксовано покажчик - 1,66 ‰ та ОСОБА_1 погоджувався з вказаним покажчиком.

З акту огляду убачається наявність відмітки про те, що ОСОБА_1 із результатами огляду згоден.

Наявні у справі докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду про доведеність винних дій ОСОБА_1 .

Ці докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, є безпідставними і спростовуються матеріалами справи.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які зазначили у своїх поясненнях, що при проходженні медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» результат водія ОСОБА_1 склав 1, 66 %.Тобто при проходженні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, прилад показав результат вище допустимої норми - 0.2 проміле алкоголю у крові. Вказаний результат був зафіксований у квитанції та акті, де ОСОБА_1 поставив свій підпис та погодився з результатами тестування.

Крім того, як вбачається з чеку, огляд на стан сп`яніння було проведено за допомогою вказаного технічного пристрою, який пройшов калібрування та відсутні порушення проходження зазначеного тестування. Щодо відсутності у поліцейських сертифікату вказану технічного запису, то вказані доводи є необґрунтованими, оскільки при повторному перегляді відеозапису в апеляційній інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 ніяких зауважень щодо проходження огляду на стан сп`яніння не заявляв та навпаки погоджувався з результатами огляду та йому роз`яснювалося, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, з яким він також погоджувався.

З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляції про порушення з боку працівників поліції проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , є безпідставними.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що огляд його на стан сп`яніння проводився в присутності свідків, особи яких не було встановлено, суперечать матеріалам справи, з яких вбачається, що особи свідків були належним чином встановлені працівниками поліції, вони надали письмові пояснення щодо обставин правопорушення і поставили свої підписи під ними, а тому, підстав піддавати їх сумніву в якості доказу у справі апеляційний суд не вбачає.

Доводи апеляції ОСОБА_1 про те, що під час складання протоколу його не було забезпечено правовою допомогою, чим порушено право на захист, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки ОСОБА_1 не був позбавлений можливості скористатися послугами адвоката, запросивши його самостійно.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо скасування постанови поліції про притягнення його до відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки зазначена постанова в апеляційному порядку переглядатися не може.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що не зрозуміло, хто саме проводив огляд, оскільки акт огляду на стан алкогольного сп`яніння склав сержант ОСОБА_2 , а в чеку з приладу зазначено ОСОБА_3 , не є порушенням з боку працівників поліції, оскільки у цей день вони обидва здійснювали патрулювання у складі одного екіпажу та діяли відповідно до норм, передбачених чинним законодавством.

Інші доводи апелянта, зокрема про відсутність причини зупинки його автомобіля, мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять.

Доказів, які не досліджувались судом першої інстанції, апелянтом не надано.

Порушень вимог закону, допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, не вбачається.

Докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 22 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.І. Калініч