ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/17551/19

Провадження №: 3/755/302/20

"28" січня 2020 р.

м. Київ

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, встановила:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 977263 від 27.10.2019, складеного у відношенні ОСОБА_1 (далі - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності), 27.10.2019 року в 20:50 год. гр. ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 8, здійснив крадіжку товару з магазину «Фора» на суму 66 грн. 65 коп. (без ПДВ), чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

У судове засідання, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Не виявилось можливим забезпечити явку у судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і за результатами виконання ухвали суду від 14.01.2020 про привід ОСОБА_1 . Тож суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейськго суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

За таких умов, суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, як-то: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі відомостей щодо часу, місця, способу настання обставин цього адміністративного правопорушення, та безпосередньо ролі особи, яка притягається до адміністративної відпоідальності, в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до абз. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, обґрунтовується УП самим протоколом про адміністративне правопорушення; рапортом ДОП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві Д.Біди, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та працівника ТОВ «Фора», документом, що підтверджує вартість товару ТОВ «Фора». Однак в контексті наведеного слід вказати на таке.

Так, у відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно рапорту ДОП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві Д.Біди, 27.10.2019 року за адресою м. Київ, вул. Будівельників, 8, було виявлено гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , який здійснив крадіжку товару з магазину «Фора» на суму 66 грн. 65 коп. (без ПДВ). В подальшому відносно даного громадянина було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП, який направлено до суду для розгляду та прийняття рішення.

Згідно пояснень гр. ОСОБА_1 від 27.10.2019, він 27.10.2019 зайшов до магазину «Фора», що за адресою м. Київ, вул. Будівельників, 8, де проходячи повз відділ алкогольних напоїв, вирішив вкрасти пляшку алкогольного напою, для власного вживання. Він підійшов до стілажа з горілкою, звідки взяв одну пляшку горілки, поклав у кишеню та направився на вихід. В подальшому на виході з магазину його зупинили охоронці та викликали поліцію.

Працівник ТОВ «Фора» у своїх поясненнях від 27.10.2019 зазначила, що 27.10.2019 перебувала на роботі та до неї підійшли охоронці та повідомили, що виявили громадянина, який викрав пляшку горілки, вона одразу викликала працівників поліції. Також надала документ про вартість товару ТОВ «Фора», а саме: Настойка Народна Марка Справжня» у кількості 1 шт. на суму 66,65 (без ПДВ).

Слід зауважити, що сам факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке поставлено за провину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище (див. постанову ВС КАС у справі №537/2088/17 від 15.05.2019).

Частина 1 статті 51 КУпАП, за якою уповноваженою особою поліції кваліфікуються дії ОСОБА_1 передбачає адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Дослідивши представлені докази та проаналізувавши диспозицію ч. 1 ст. 51 КУпАП, що відповідальність у цьому випадку настає за вчинення дрібного викрадення чужого майна, приходжу до висновку, що дія (викрадення), яка утворює склад даного правопорушення, вважається закінченою з моменту, коли винна особа вилучила майно і отримала реальну можливість розпоряджатись чи користуватись ним.

Тобто, діяння не становлять закінченої крадіжки, якщо винуватий фактично не мав реальної можливості розпорядитися майном на свій розсуд. Дана позиція відображена у рішеннях Верховного Суду України: в ухвалі від 24 жовтня 2013 року у справі №5-40кс13, у постанові від 25 червня 2015 року у справі №5-96кс15, з огляду на що, в поєднанні з фактичними обставинами справи, слід констатувати, що дії особи, яка перебувала в торговому залі і заволоділа товаром, доступ до якого був вільний, умисно не оплатила вартість товару і відразу після цього була затримана працівниками охорони торгового закладу, не утворюють закінченої крадіжки чужого майна, а мають розцінюватись як замах на крадіжку і кваліфікуватися за частиною другою статті 15 та відповідною частиною статті 185 КК України, оскільки така особа не мала реальної можливості розпорядитися товаром на свій розсуд.

Дрібна крадіжка, відповідальність за яку встановлена статтею 51 КУпАП ,та кримінально каране таємне викрадення майна, відповідальність за яке передбачено статтею 185 КК України, різняться між собою лише таким елементом об`єктивної сторони, як розмір викраденого майна.

Тож, з урахуванням викладеного, вважаю, що ОСОБА_1 вчинив саме замах на дрібне викрадення чужого майна.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить понять стадій правопоршуення готування, замаху, що є цілком виправданим з огляду на меншу суспільну небезпеку адміністративного правопорушення в порівнянні з кримінально караним діянням; але цей Кодекс містить окремі статті, що передбачають адміністративну відповідальність за незакінчені дії (наприклад ст.188 КУпАП).

Відсутність адміністративної відповідальності за скоєння замаху на дрібне викрадення чужого майна виключає відповідальність ОСОБА_1 за скоєні ним дії.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністі події і складу адміністративного правопорушення.

За таких умов, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю, що провадження у цій справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, який вказує на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає пістав для звернення судового збору.

Керуючись ст.ст. 40-1, 51, 247, 251, 252, 256, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя постановила:

провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1) ст. 247 даного Кодексу.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення, з урахуванням норм статей 287-294 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О. Бірса