Справа №463/1147/20
Провадження №3/463/388/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року суддя Личаківського районного суду м.Львова Грицко Р.Р., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Прокоп Ю.Р., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши об`єднані в одне провадження матеріали справи, які надійшли від начальника Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, розлученої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 25.01.2020 року о 20 год. 00 хв. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила психологічне домашнє насильство відносно чоловіка ОСОБА_2 , а саме: виражалася нецензурною лайкою та виганяла з квартири, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 12.02.2020 року о 19 год. 00 хв. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила психологічне домашнє насильство відносно чоловіка ОСОБА_2 та сина ОСОБА_3 , а саме: виражалася нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП одночасно вчинено однією особою, з метою дотримання вимог ч.2 ст.36 КУпАП в частині накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, приходжу до висновку, що такі справи слід об`єднати в одне провадження, присвоївши справі номер № 463/1147/20 (провадження № 3/463/388/20).

В судовому засіданні ОСОБА_1 факт вчинення правопорушень заперечила у повному обсязі. Пояснила, що не виражалась нецензурною лайкою та не ображала ОСОБА_2 . Зазначила, що на даний час шлюб з останнім розірвано, однак він й надалі проживає у квартирі, співвласником якої є вона. Колишній чоловік безпідставно викликає поліцію. Відносини з дітьми у неї нормальні на даний час. Не пригадує, хто був присутній у квартирі 25.01.2020 року. Якщо події відбувались ввечері, то всі діти могли бути вдома. ОСОБА_1 йшла до кухні, в цей час чоловік безпідставно почав кричати, що його ображають та він викликає поліцію. Щодо подій, які мали місце 12.02.2020 року зазначила, що в цей день повернулась з м.Ковель, де давала свідчення в якості свідка у кримінальній справі. Однак, потрапити у квартиру, співвласником якої вона являється не мала змоги, так як ОСОБА_2 та ОСОБА_3 чинили їй перешкоди в доступі до квартири. У цей вечір поліцію викликали дві сторони конфлікту. Крім цього, у зв`язку із поганими почуттям нею було здійснено виклик карети швидкої допомоги. Попри вказані події, щодо неї було винесений обмежувальний припис. Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки своїми діями не чинила жодного насильства щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 являється його колишньою дружиною, шлюб між ними розірвано. Однак, на даний час проживає у квартирі АДРЕСА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , так як потрібно виховувати та утримувати трьох дітей. ОСОБА_1 самоусунулась від свого батьківського обов`язку та жодним чином не займається вихованням дітей. Тривалий період часу вона проживає за межами м.Львова. 25.01.2020 року ОСОБА_1 виражалась в його сторону нецензурною лайкою при дочці ОСОБА_4 та синові ОСОБА_3 , шарпала за одяг, виганяла з квартири. Вказані події відбувались у кімнаті, де знаходились діти не пам`ятає. Дружина чинила на нього тиск з метою вигнати з квартири, який супроводжувався лайкою та шарпанням за праве плече. Крім цього, 12.02.2020 року у присутності своєї матері ОСОБА_1 пошкодила майно, поводила себе агресивно щодо нього та сина ОСОБА_3 . В цей вечір конфлікт відбувався як на сходовій клітці, так і в приміщенні квартири. Жодних дій щодо перешкоджання останній потрапити у квартиру він не здійснював. ОСОБА_1 погрожувала усім родичам, тому у квартиру ніхто не заходив. Судом було винесено обмежувальний припис до такої.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що являється сином ОСОБА_1 , яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілого ОСОБА_2 . Від права відмовитись надавати покази не відмовився. Зазначив, що із матір`ю перебуває у поганих відносинах, так як остання протягом тривалого періоду часу не проживає з сім`єю батьком та двома іншими дітьми, а до січня 2020 року ОСОБА_1 жила за межами м.Львова із співмешканцем, який завдав останньому тілесні ушкодження сокирою по голові. Пояснив, що 25.01.2020 року перебував за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 разом з батьками. Чи були брат і сестра він не пам`ятає. Матір в цей день ображала батька нецензурними словами, штовхала, іншими способами провокувала на скандал. ОСОБА_1 постійно намагається вигнати ОСОБА_2 з квартири, так як останній не зареєстрований у вказаному житлі та батьки не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Крім цього, 12.02.2020 року вдома також був конфлікт між батьками, який тривав довгий період часу та учасники такого перебували як на сходовій клітці, так і в квартирі. Не може пригадати хто саме викликав поліцію. Припускає, що обоє. Де саме знаходився, коли приїхали працівники правоохоронних органів він не пригадує. ОСОБА_1 кричала нецензурними словами, погрожувала, що вчинить певні дії щодо батька та дітей. Додатково зазначив, що працівники поліції неодноразово складали відносно матері повідомлення за неправдиві виклики.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 525957 від 25.01.2020 року; протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 303115 від 12.02.2020 року; заяву ОСОБА_2 від 25.01.2020 року, письмові пояснення ОСОБА_5 від 12.02.2020 року; рапорт працівника поліції від 12.02.2020 року; письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Враховуючи особу винної, вважаю, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП), необхідним та достатнім для її виправлення буде застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.

Разом з тим, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст.36, 40-1, 173-2, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1 ) визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення (протокол серія АПР18 № 525957 від 25 січня 2020 року), передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 (десять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 гривень (сто сімдесят гривень 00 копійки) в дохід держави.

ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1 ) визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення (протокол серія ВАБ № 303115 від 12 лютого 2020 року), передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 (десять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 гривень (сто сімдесят гривень 00 копійки) в дохід держави.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1 ) остаточно визначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 (десять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 гривень (сто сімдесят гривень 00 копійки) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1 ) дохід держави 420,40 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Р.Р.Грицко