ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/2592/20
Головуючий в 1 інстанції: Зубов О.С.
Провадження 33/819/430/20 Доповідач: Гемма Ю.М.
Категорія: ст.472 МК України
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2020 року

Суддя Херсонського апеляційного суду Гемма Ю.М.,

за участю представника Чорноморської митниці Держмитслужби Стойчева М.І.,

захисника Літвінової Т.В. в інтересах ОСОБА_1 ,

ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника Літвінової Т.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 09 липня 2020 року по справі про порушення митних правил за ст. 472 МК України щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, кадета т/х «OREL-3», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 14978,96 грн.,з конфіскацією в дохід держави грошових коштів 500 доларів США, 195 лір Турецьких, 2200 гривень.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 11.01.2020 року під час здійснення митного контролю та оформлення т/х "OREL-3", прапор Україна, який прибув з Болгарії, до початку митного огляду його каюти, заявив згідно Валютно-речової декларації від 11.01.2020р. про відсутність у нього власних коштів. Того ж дня, під час здійснення митного огляду житлової каюти ОСОБА_1 , йому було запропоновано пред`явити незадекларовані товари або грошові кошти. Після цього ОСОБА_1 пред`явив грошові кошти, які знаходились в особистих речах, без ознак приховування. Було виявлено незадекларовану валюту в сумі 500 доларів США, 195 лір Турецьких та 2200 грн. України, відомості про наявність коштів не були заявлені за встановленою формою в Валютно-речової декларації від 11.01.2020р. до початку митного огляду каюти, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

В апеляційній скарзі захисник Літвінова Т.В. в інтересах ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість постанови суду з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Свої доводи мотивує тим, що відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.335 МК України капітан судна або уповноважена ним особа подає документи та відомості вказані у даній нормі. Згідно із абзацом 3 п.3 Порядку виконання митних формальностей на морському та річковому транспорті декларантом, уповноваженою ним особою або перевізником подається декларація про особисті речі членів екіпажу судна, проте жодним нормативно-правовим актом не визначено обов`язку декларування товарів, у тому числі валютних цінностей, що не перевищує встановлені норми переміщення. Згідно із вимогами ч.3 ст.197 МК України переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про валюту та валютні операції». Частиною 1 ст.8 вказаного Закону транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 000 євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам. Під час огляду житлової каюти ОСОБА_1 було пред`явлено валюту 500 доларів США, 195 турецьких лір та 2200 грн., що в сумі є меншим ніж еквівалент 10 000 євро, а отже не підлягає обов`язковому декларуванню. На підставі вказаного, захисник наголошує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України. Крім того, всупереч вимог ст.509 МК України протокол про адміністративне правопорушення складено неуповноваженою особою на проведення процесуальних дій ОСОБА_2 , тоді як провадження в справі про порушення митних правил доручено ОСОБА_3 .. Всупереч вимог ст.ст.252, 280 КУпАП судом першої інстанції не надано оцінки відсутності в матеріалах справи доказів винуватості ОСОБА_1 , не надано оцінки про відсутність доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_2 , не надано правової оцінки відсутності у фабулі протоколу про порушення митних правил посилання на правову норму, якою встановлено порядок декларування особистих речей та товарів, що переміщуються членами екіпажу судна, не зазначено конкретних винних дій та посилання на норми, якими визначено порядок дій під час декларування, встановлено норми та обсяг декларування, та які було порушено особою. Висновок щодо наявності в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вини зроблено без належної оцінки діючого законодавства щодо порядку декларування громадянами товарів, що переміщуються через митний кордон України, що свідчить про неповноту здійсненого митницею провадження та винесення судом постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності доказів вини.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Повернути валютні цінності: 500 доларів США, 195 турецьких лір та 2200 грн.

У запереченнях на апеляційну скаргу захисника Літвінової Т.В. в інтересах ОСОБА_1 , представник митного органу вказує про відсутність підстав для скасування постанови суду першої інстанції. В обґрунтування доводів зазначає, що відповідно до вимог ст.318 МК митному контролю підлягають всі товари, транспортні засоби, які переміщуються через митний кордон України. Вимоги органів доходів і зборів щодо перевірки відомостей та документів осіб, які переміщують товари через митний кордон обґрунтовані положеннями ст.334 МК України. Посилаючись на зміст п.2 ч.1 ст.335 МК України представник митного органу вказує, які саме відомості декларант, уповноважена ним особа або перевізник надають органу доходів і зборів під час перетину митного кордону України водним транспортом. Посилаючись на зміст «Типової технологічної схеми пропуску через державний кордон України осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними» представник наголошує про те, що подається декларація про особисті речі членів екіпажу судна. Таку декларацію було подано капітаном судна ОСОБА_4 , проте ОСОБА_1 не повідомив щодо наявності у нього готівкових валютних цінностей. Вважає, що відповідно до вимог ст.495 МК України доведено вину ОСОБА_1 в порушенні митних правил. Під час складання протоколу, він з вказаним погодився. Протокол про порушення митних правил відповідає вимогам ст.494 МК України, а тому вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, доведена.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника Літвінової Т.В. в інтересах ОСОБА_1 , а постанову суду першої інстанції залишити без зміни.

Заслухавши доводи захисника Літвінової Т.В. та ОСОБА_1 , які підтримали свою апеляційну скаргу, просили скасувати постанову суду першої інстанції, представника Чорноморської митниці Держмитслужби Стойчева М.І., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Розглядаючи справу, суд зобов`язаний забезпечити своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне дослідження усіх обставин, передбачених ст. ст.245, 247, 251, 252, 280 КУпАП, та звернути особливу увагу на з`ясування у справі таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого законом; чи винна дана особа у його вчинені, чи належить вона до суб`єктів даного правопорушення; чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини.

Відповідно до положень ч.1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із вимогами ч.1 ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів, поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, висновком експерта, іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил.

Зазначених вимог закону судом при розгляді справи в повній мірі дотримано не було.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що 11.01.2020 року в зоні митного контролю м/п «Херсон-порт», при здійсненні митного контролю та оформлення т/х «OREL-3», прапор Україна IMO 8853582, який прибув з Болгарії, ОСОБА_1 до початку митного огляду його каюти, заявив згідно Валютно-речової декларації від 11.01.2020 року про відсутність у нього власних коштів. Того ж дня, під час здійснення митного огляду житлової каюти ОСОБА_1 , йому було запропоновано пред`явити незадекларовані товари або грошові кошти. Після цього, ОСОБА_1 пред`явив грошові кошти, які знаходились в особистих речах, без ознак приховування. Було виявлено незадекларовану валюту в сумі 500 доларів США, 195 лір Турецьких та 2200 грн. України, за результатами митного огляду державним інспектором Чорноморської Держмитслужби ДМС України було складено протокол про порушення митних правил за ознаками ст.472 МК України.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 стверджував, що він не порушував митних правил та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.472 МК України, оскільки він був обізнаний про те, що має право перевозити через кордон країни грошові кошти, сумою в еквіваленті до 10 000 євро, не декларуючи їх.

Обґрунтовуючи свій висновок про винність ОСОБА_1 у порушенні митних правил, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до вимог ст. 335 МК України під час переміщення товарів через митний кордон України водним транспортом, декларант надає митному органу в паперовій або електронній формі в тому числі декларацію про особисті речі екіпажу судна та відомості про наявність (відсутність) валютних цінностей, наявних у членів екіпажу.

Враховуючи викладене, у ОСОБА_1 під час переміщення через митний кордон України водним транспортом, виник обов`язок надати органу доходів і зборів документи з достовірними відомостями, які необхідні для здійснення митного контролю, про наявні у нього товари в тому числі валютні цінності.

Також у постанові суду першої інстанції вказано, що ОСОБА_1 зобов`язаний був декларувати суму меншу ніж 10 000 євро, він мав можливість дізнатися з декларацій членів екіпажу, які декларували суму значно менші, ніж зазначена.

З таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно п.1,3 ч.1 ст. 531 МК України відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є підставою для скасування постанови суду першої інстанції за порушення митних правил та закриття провадження у справі.

Згідно із положеннями ст.458 МК України , порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Під юридичним складом порушення митних правил визнається передбачена нормами митного права сукупність найбільш загальних, типових елементів (ознак), при наявності яких те чи інше діяння можна вважати порушенням митних правил.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він не заявив про точні та достовірні відомості щодо наявних у нього грошових коштів у сумі 500 доларів США, 195 Турецьких лір та 2200 грн..

Диспозицію ст.472 МК України передбачено відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Згідно із положеннями п.57 ст.4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Частиною 3 ст.197 Митного Кодексу визначено, що переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про валюту і валютні операції". (Частина третя статті 197 в редакції Закону № 440-IX від 14.01.2020)

Відповідно до ст.8 Закону України «Про валюту та валютні операції» транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зазначених вимог закону судом дотримано не було, які вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил та підстав для складання протоколу про порушення митних правил за ст.472 МК України, так як сума грошових коштів, що в національній валюті України складає 14978, 96 гривень, не становить та не перевищує еквівалент 10 000 євро станом на 11.01.2020 року, отже такі валютні цінності не підлягали обов`язковому декларуванню, на що судом першої інстанції не було звернуто уваги, та зроблено необґрунтований висновок про те, що кількість грошових коштів у сумі менше 10 000 євро підлягала декларуванню ОСОБА_1 .

Що стосується посилання суду першої інстанції на положення ст.335 МК України, а саме на те, що під час переміщення товарів через митний кордон України водним транспортом, декларант надає митному органу в паперовій або електронній формі в тому числі декларацію про особисті речі екіпажу судна та відомості про наявність (відсутність) валютних цінностей, наявних у членів екіпажу, то це жодним чином не доводить вину ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбачених ст.472 МК, оскільки порядок подання декларації про особисті речі екіпажу судна визначається Порядком виконання митних формальностей на морському та річковому транспорті, затвердженим Наказом Міністерства Фінансів України від 10.03.2015 року, відповідно до якого суб`єктом декларування є капітан судна або уповноважена ним особа. При цьому жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку повідомлення членів екіпажу судна про всі наявні у них валютні цінності, не передбачено відповідальність за приховування відомостей від капітана або уповноваженої ним особи про вид, кількість та вартість особистих речей, які при собі перевозять члени екіпажу.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У контексті з викладеним, позбавлення власника його майна повинно мати правомірну мету в "суспільному інтересі", обрані засоби мають бути належними (спроможні досягти мети в принципі) і пропорційними, що передбачає, зокрема, компенсацію при примусовому відчуженні (проте вимога щодо повної компенсації відсутня). Позбавлення власника його майна також має бути законним, а саме, відповідати не лише нормативно-правовим актам, а і принципу верховенства права, положенням Конвенції; складовою принципу "законності" є принцип "правової визначеності", що передбачає обов`язок органів влади при обмеженні права діяти відповідно до відомих (прозорих) та достатньо визначених правил ("передбачуваних" з точки зору застосування), що виключають свавілля (вибірковість та непередбачуваність дій) (справа "Зубко та інші проти України").

Між тим, згідно із ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, тобто складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

У зв`язку з чим, постанову суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою, тому її слід скасувати та на підставі п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Порядок повернення валютних цінностей, конфіскованих в дохід держави врегульовано ст.528 МК України, Наказом Міністерства Фінансів України № 11 від 13.01.1999 року «Про затвердження Порядку розпорядження валютними цінностями (крім цінних паперів), дорогоцінними металами і дорогоцінним камінням, дорогоцінним камінням органогенного утворення та напівдорогоцінним камінням, що переходять у власність держави», відповідно до підпункту 1.4.2 пункту 1.4 якого визначено, що у разі скасування рішення суду про конфіскацію валютних цінностей або рішення іншого органу про перехід їх у власність держави, зазначені кошти повертаються органами Державного казначейства власнику або особі, що його представляє, у порядку, встановленому чинним законодавством, а отже рішення суду про конфіскацію в дохід держави грошових коштів, а саме: 500 доларів США, 195 турецьких лір та 2200 грн., слід скасувати та повернути зазначені грошові кошти власнику ОСОБА_1 ..

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу захисника Літвінової Т.В. в інтересах ОСОБА_1 належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 527, 528, 531 МК України, п.1 ст.247, ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Літвінової Т.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 09 липня 2020 року по справі про порушення митних правил за ст.472 МК України щодо ОСОБА_1 , -скасувати та на підставі на підставі п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Конфісковані в дохід держави грошові кошти, а саме: 500 доларів США, 195 турецьких лір та 2200 грн., - повернути власнику ОСОБА_1 ..

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду (підпис) Ю.М. Гемма