Справа № 466/2288/20
П О С Т А Н О В А

іменем Укарїни

30 березня 2020 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Федорова О.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого вантажником, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

роз`яснені права відповідно до ст.ст.10, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП -

встановив:

До Шевченківського районного суду м. Львова надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №080007 від 21.03.2020 року встановлено що, 20.03.2020 року приблизно об 23 год. 48 хв. гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Львові по вул. Тичини, 17, з явними ознаками алкогольного сп?яніння. Огляд на стан спяніння проводився приладом Drager Alcotest 6820 із результатом 2,56 проміле, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, пояснив що дійсно керував транспортним засобом, не сподівався що приїде поліція та можуть бути проблеми, також зазначив, що посвідчення водія не отримував.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП і повинен нести передбачену законом відповідальність.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 080007 від 21.03.2020 року (а.с.2), поясненнями ОСОБА_1 даними ним особисто у судовому засіданні та іншими матеріалами справи.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно постанови серія ДОП 18 № 558773 від 21.03.20 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАп та за ч.5 ст.121 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджуються зібраними по справі доказами.

Обставини, що пом`якшують відповідальність судом визнається визнання вини особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Обставинами що обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Враховуючи особу що притягається до адміністративної відповідальності та обставини справи, суд вважає, за необхідне ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності та призначити адміністративне стягнення передбачене санкцією ч.1ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 керував транспортним засобом без документів, які дають таке право, та згідно постанови ДПО18 № 558773 від 21.03.2020 року притягнутий до адміністративної за ч.2 ст. 126 КУпАП та ч 5 ст. 121 КУпАП.

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, проте особа яка притягується до адміністративної відповідальності такого права не має, оскільки не отримувала у встановленому порядку посвідчення водія.

Чинне законодавство, в т.ч. й ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою

буксирування.

За п.1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74, (далі за текстом - Конвенція про дорожній рух) «Каждое транспортное средство или состав транспортных средств, которые находятся в движении, должны иметь водителя».

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення « водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Так, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі за текстом - ПДР) водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Тобто наявність посвідчення водія є обов`язковою умовою для визначення особи як водія.

Разом з тим, відповідно до п. v) ч.1 ст. 1 Конвенції про дорожній рух «термин "водитель" ("погонщик") означает всякое лицо, управляющее транспортным средством, автомобилем и т.д. (включая велосипеды) или ведущее по дорогам скот, стада, упряжных, вьючных или верховых животных».

За ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Тобто, суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Однак при накладенні на ОСОБА_1 стягнення за вчинене правопорушення, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 посвідчення водія ніколи не отримував.

У відповідності до п.28 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року з змінами, суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, коли винна особа взагалі не отримувала такого права.

Тому, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відсутність у правопорушника права на керування транспортними засобами, суд вважає, що на ОСОБА_1 належить накласти стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ст. 130 ч. 1 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ч.1 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом..

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 130, 268, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , штраф у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) коп.

Запропонувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно в 15-денний строк після вручення копії постанови сплатити штраф.

Постанову про накладення адміністративного стягнення, звернути до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Про виконання постанови, повідомити Шевченківський районний суд м. Львова.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України -

http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя О. Ф. Федорова